FLORA DE CATALUNYA 



Familia ly.'-TILIÀCIES dc. 



(De lilia, únic genre de la familia.) 



Flors hermafrodites, regulars, blanquinoses o groguenques, oloroses, en corim- 

 bus axilars, sostinguts per un pedúncol concrescent amb una bractia foliàcia 

 alada, groguenca y reticulada; calze y corola pentàmers, sèpals lliures, colorats y 

 caducs; estams indefinits, un poc concrescents a la base, poliadelfes; i estil amb 

 5 estigmes; fruit carcerul (espècie d'aqueni provinent, per abortament d'un ovari 

 5-carpelar) : arbres de gran talla, de fulles alternes, dístiques, peciolades, inequilà- 

 teres, cordiformes, asserrades, acuminades, amb estipules caduques. 



Genre i25. - TILIA L. 

 (Nom llatí antic d'aquesta planta, en Plini; correspon al grec cpiXiipa de Teophr.) 



Borrons pilosos, amb 3 escames aparents, fulles grans, peludes pel revers, 

 sobre tot seguint els nervis, amb pilotets de pèls blancs a les axiles dels 

 ànguls, fruit gros, ovoide, resistent 476. T. platyphyllos. 



Borrons glabres, amb 2 escames aparents, fulles glabres, axiles dels ànguls 

 amb pèls rossos 2. 



Fruit gros, elipsoide, de parets resistents, amb 5 costelles prominents, fulles 

 grans, verdes pel revers 477- T. vulgaris. 



Fruit petit, globulós, de parets fràgils, sense costelles, fulles petites, glau- 

 ques pel revers 478. T. ulmifolia. 



476. = T. platyphyllos Scop. — T. grandi- 

 folia Ehrh. — T. pauciflora Hayne. 



(grec TtXaTvtpuXXot; , de fulles amples; llatí grandis, 

 y folium, defulles grans; pauciflorus, de paucus, 

 poc; de escasses flors.) 



Sinonímia. — Teil, tila; cast., tilo común de 

 Holanda ;/>., tilleul; it., tiglio; angl., lime-tree; 

 al., Linde; sweco, Lind (1). 



Fulles grans, molt inequilàleres, verdes per les 

 dugués cares, la superior glabra, l'inferior blana- 

 ment peluda, amb pèls blanquinosos a les axiles; 

 borrons pilosos, cuberts de 3 bracties aparents; 

 flors grans, molt oloroses, corimbus 2-5 -flors, 

 estigmes drets; fruit gros, ovoide, pelut, de parets 

 gruixudes y resistents, amb 5 costelles prominents. 



TilÍA platyphyllos 



in D'aquest nom deriva precisament el de i.isnaeus, llatinisat segons cosium de la època, com Clusius, Lc- 

 cluse. 



Vegis Figuier Vies des sav. iil. du XVIII' «Ic nom dc Linné vicnt, à ce qu'on assure, du mot suédois lin- 

 den, qui signifíe tiUeul». 



343 



