FLORA DE CATALUNYA 



Familia 18/-MALVACIES r. br. 



(Del principal genre que conté la familia : Malva. ) 



Flors hermafrodites, regulars, generalment blanques o vermeiloses, solitàries 

 o en fascicles axilars, calze y corola pentàmers; el primer 5-partit, persistent y ca- 

 liculat, y aquesta, amb els pètals concrescents per les ungles; estams indehnits, 

 monadelfes, formant els filaments un tubu soldat amb les ungles dels pètals que 

 recobreix l'ovari; fruit poliaqueni, o capsular : herbes, arbustos, o arbres de fu- 

 lles simples, alternes, palmati-nerves y estipulades. 



[ Fruit càpsula 5-locular, septicida, caiícul partit en 10-12 lacinies li- 

 ^ ) nears, pètals albo-groguencs, amb l'ungla nigro purpuria, 



130. Hibiscus. 

 Fruit poliaqueni, caiícul de 3-9 divisions lliures o soldadesa la base. 2. 



Aquenis agrupats en capítol, sobre un receptacle globulós, calicul de 

 3 foliols lliures, cordiformes, punxaguts, la meitat més curts que'ls 

 sèpals 126. Màlope. 



Aquenis verticilats 3. 



Estigmes obtusos, calículs de 2-3 foliols lliures, inserts a la base del 

 calze 127. Malva. 



Estigmes setacis, foliols del caiícul soldats per la base, inserts al pa- 

 dúncol 4- 



\ Caiícul de 3 foliols 128. Lavàtera. 



\ Caiícul de 6-9 foliols 129. Althaéa. 



Genre 126. -MÀLOPE L. 



(Nom donat pels grecs a la malva arbòria {Lavàlera), segons afirma Loudon). (i) 

 Flors rosades, amb venes purpurines, grans, axilars, solitàries, sostingudes, per 

 pedúncols més llargs que les fulles; caiícul format de 3 foliols cordiformes, pun- 

 xaguts, arrimats al ^talze, que neixen del pedúncol, la meitat més curts que'l calze, 



que es 5-fit. amb els lòbuls lanceolato-acuminats; 

 corola 2-3 veg. més llarga que'l calze, pètals cu- 

 neiformes, estigmes capitats, aquenis ovoides, gla- 

 bres, rugosos, agrupats en capítol sobre un recep- 

 tacle globulós; herbes perennes, troncs de 1-4 dm., 

 drets o ascendents, angulosos, amb alguns pèls 

 setosos, inserts sobre un petit tubèrcol, fulles 

 ovato-oblongues,peciolades,festonadesodentades. 



479. • M. tnalacoídes L. 



(grec naXaxo-eibií^, de \xa\av.óc„ tou, y elhoç, forma; 

 per la seva consistència blana). 



Geografia. — Cultivat y perfectament espontani en 

 llocs estèrils dels voltants de Tarrassa, però raríssima.= 

 La Segarra, vora dreta de la riera de Guardiola, r. r. 

 (Fontl); Llocs estèrils del Mitjdia (Rouy). — Juny-Juliol. 



(í) En lloc més trobem consignat aquest nom. Altres el fan derivar de |.iaXóí , que interpreten «cobert de 

 pèls blancs>, però això no dóna raó de la dcssinencia de U paraula ni concorda prou exactament amb I aspecte 

 de la planta, moll lleuí^eramcnt hispida. Podria conjccturarse que aquesta paraula te que veure amb el grec 

 fit)Xco(j), oíio^ ((xf|Xov 6i{>), vert de poma o groc de codony, semblantment a la formació de antílops 

 (o antelopc), aludintal color vert clar y Uustrós de la planta. 



345 



