FLORA DE CATALUNYA 



Pirolacies. 



G. 149. -Pírola. 



Pirola secunda. 



la corola. estigma gros, 5-partit, sense glàndules hipogines, càpsula dreta, valves 

 glabres al marge. 



Geografia. — Boscos de les monianyes : Montseny; bosc Carboner, sobre Setcases (Vay.); 

 Carençà (Bub.l; valls de la cadena fronteriça del Canigó; a la Cerdanya y vall del Carol 

 l^Gaut.); port de Viella (Lap.). — Juliol-Agost. 



567. = P. secunda L. — Ramischia secun- 

 diflóra Opiz. — Actinocyclus Klotzsch. 



{del llatí secundus, segon; en el sentit aquí de 

 unilateral; per la disposició de les flors; àmc,, ívoç, 

 raig, y xúxXoí, cercle; alusió al estigma estrellat.) (i) 

 Planta de io-i5 cm., tronc fuUós a la base, y 

 terminat per un llarg pedúncol bracteolat; fulles 

 ovades, d'un vert bonic, finament serrulades, de 

 peciol més curt que'l llim; flors albo-verdoses, en 

 raím unilateral, compacte, pedicels més curts que 

 les bracties, divisions calicinals ovato-denticula- 

 des, pètals elíptics, connivents en tubo, 3-4 vega- 

 des més llargs que'l calze, 10 glàndules hipogines 

 molt petites, filaments estaminals alesnats, ascen- 

 dents des de la base, anieres exsertes, estil recte, més llarg que la corola, estigma 

 estrellat, càpsula penjant, amb els marges de les valves units per alguns pèls 

 llanosos. 



Geograjia. — Boscos de la regió alpina y subalpina : als boscos de Viella y altres de la 

 Vall d'Aràn (Lap., Csta.); Renclusa ^Zett.); Tredòs, Bonaigua (Timb.); Artiga de Lin 

 (Llen.l); Canigó, Bach de Llivia; vall de Prats (Gaut.); sobre Montlluis, Bielsa (Bub.). — 

 Juliol-Agost. 



568. =■ P. minor L. 

 {llatí minor, més petit; per presentar l'estil més 

 curt que les altres espècies.) 



Planta de io-23 cm., tronc escapiforme, fullós a 

 la base, amb algunes bracties escamiformes a la 

 part superior, fulles ovato-eliptiques o suborbicu- 

 lars, coriàceo-membranoses, finament denticula- 

 des, de peciol generalment més curt que'l llim, 

 flors d'un blanc rosat, en raím espès, escampat, 

 pedicels més curts que les bracties, divisions cali- 

 cinals amplament ovato-triangulars, pètals ovats, 

 connivents en campana, 2 veg. més llargs que'l 

 calze, estil rosat, recte, dret, no més llarg que la 

 corola, ni amb anell terminal, més curt que l'ova- 

 ri, estigmes estesos, més amples que l'estil, càpsula /»en/iJ/2/. 



Geografia. — Boscos ombrívols dels Pirineus, frontera francesa : al Bach Lizern; Coll 

 de Jou; La Molina; La Barragana (Vay.); la Cerdanya, Vall d'Eyne (Gaut.); sobre Moni- 



(I) De Ramischia, no podem havernc noticia; te totes lesapariencics d'un nom propi. 



411 



