26 Mindeskrift for J. Steenstrup. II. 



Politiker og tidligere Redaktør af »Fædrelandet« Johannes Hage besluttet at følge med 

 dem. I sin store Kundskabstørst havde den 37aarige Mand for et halvt Aar siden søgt 

 til Steenstrup for at faa Undervisning i Naturfagene, særlig i Geologi; han vilde forberede 

 sig til en Rejse i Udlandet, hvoraf han ogsaa ønskede geognostisk Udbytte. Et Par 

 Gange ugentlig mødtes han med Steenstrup paa de naturhistoriske Museer. Ogsaa hans 

 Søster Fru Bolette Puggaard var i sit Hjem Steenstrups Tilhører, idet hendes unge Datter 

 — der senere blev gift med Orla Lehmann — havde ønsket at modtage Undervisning 

 i Geologi, som paa denne Tid var en Videnskab, der her og andensteds tildrog sig alminde- 

 lig Opmærksomhed. Men Joh. Hage kom ikke til at deltage i deres Rejse. Det Tung- 

 sind, som han bar paa siden sin Hustrus Død, bragte ham til at opgive Jyllandsrejsen 

 og søge andensteds hen, og med dyb Vemod modtog Steenstrup snart efter den sørge- 

 lige Efterretning om Joh. Hages Død. Han har udtalt, at han i ham og hans Søster 

 Fru Bolette Puggaard havde trulTet paa Mennesker af en sjælden Sjælsrenhed. Disse 

 Aars Oplevelser knyttede ham for hele Livet med Inderlighed til do Hageske og Pug- 

 gaardske Familier, i deres Huse var han en stadig Gæst, og han var nøje knyttet til mange 

 af Familiens Medlemmer. Den unge Geolog Christopher Puggaard sluttede sig tidlig til 

 ham og sendte ham udførlige Meddelelser om sine Rejser og deres Udbytte. 



Det er karakteristisk for den Interesse, de geologiske Studier havde vakt, at den 

 69aarige Kammerherre og Stænderdeputerede Holten Grevenkop-Castenschiold søgte 

 Vejledning hos Stp. i Geologi, Mineralogi og Krystallografi for paa rette Maade at for- 

 berede sig til en Rejse i Italien; det skete hurtigt i Løbet af et Par Maaneder, »en Top- 

 spiseskefuld dagligen«. 



Den Mand, som stod Tronen nærmest, var jo alvorlig interesseret for Naturviden- 

 .skaberne, ikke mindst for de Dele af dem, som Stp. havde gjort til særlig Genstand for 

 Studium; i hvert Fald ved Besøg paa Prins Christian Frederiks rige Samlinger maatte 

 Stp. komme i Berøring med Prinsen. Men denne havde ubetinget Tillid til sin Hjælper 

 Dr. Beck, og fra ham havde Stp. trukket sig tilbage. Dr. Beck havde i de første Studieaar 

 paa flere Maader hjulpet Stp., ved Vejledning, Laan af Bøger og ved at tage ham med 

 paa Ekskursioner. Men Stp. s Nærmeste havde tidlig advaret ham; Svigerinden kalder 

 i et Brev Dr. Beck en Pralehals og ærgrer sig over, at han har kapret gode Forsteninger 

 fra Stp. Dr. Beck var en dygtig Konkyliolog, men han tillagde sig ogsaa Betydning 

 som Geognost, hvad han næppe havde. En ovenfor meddelt Udtalelse vil have vist, 

 at han ikke troede sig tilstrækkelig paaskønnet og endog mente, at man tilegnede sig 

 hans Iagttagelser. Hans Udfald mod Forchhammer kunde ikke hue Steenstrup, som 

 ogsaa var opmærksom paa den Mangel paa retfærdig Lighed i hans Arbejde, som han 

 viste overfor de forskellige Samlinger, ved hvilke han var ansat, nemlig det kgl. natur- 

 historiske Museum, Universitetets Naturaliesamling, Prins Christians Konkylie Kabinet 

 og hans zoologiske Samhnger, idet Arbejdet saa afgjort skete til Gunst for de to sidste. 



