32 Mindeskrift for J. Steenstrup. II. 



saa trøstende og beroligende for mig som for Moder, der ser dette som mere i et 

 mig ubegribeligt blidt og klart Lys. Farvel! Gud være med Dig, det er mig saa 

 sært om Hjertet, naar jeg tænker paa IV2 Aar. Den Tid maaske jeg ikke oplever, 

 og ske Guds Villiel . . .« 



lap. Stp.s Moder fortsætter i Brevet paa følgende Maade. »Gode kære lapetus! 

 Mit Ønske er og, Gud give Dig en lykkelig Rejse, og Gud bevare Dig, hvor Du er 

 og hvor Du kommer. Og vær selv forsigtig og overlæs Dig ikke med for meget 

 Arbejde eller for mange Arbejder paa eengang. Jeg kan ikke være andet end rolig 

 ved at tænke paa den Tour, Du her skal gore. Det falder jo saa ganske ind paa 

 den Vej, Du selv har valgt Dig, og naar man gaar stadig frem paa den efter sin 

 bedste Overbevisning, kan man jo rolig overgive sig i Guds Styrelse, som vist gør 

 alt til det bedste. Gid Sundhed og Tilfredshed følge Dig! . . .« 



Der kan ikke være Tvivl om, at begge Forældrene havde Ret. Hvor urimeligt 

 var det ikke af Regeringen at sende to Mænd afsted paa et saa sildigt Tidspunkt 

 af Aaret, at den største Del af Sommeren vilde være gaaet, inden de naaede derop. 

 De sejlede fra Kobenhavn den 7. Juni, men naaede ikke Island før den 27. Juli. 

 Endvidere maatte der i høj Grad hastes med Forberedelserne, som derved let bleve 

 mangelfulde. Men ogsaa Tanken om, hvorledes Stp. paany blev afbrudt i sine Ar- 

 bejder, kunde gøre ham betænkelig ved Planen, der ogsaa økonomisk beredte ham 

 Vanskeligheder. Han maatte opgive sine Manuduktioner og sin Bolig paa Elers Kol- 

 legium eller den fordelagtigere Indflytning paa Borchs Kollegium, som var ham lovet, 

 han maatte leje et Loftsværelse til sit Bohave og sine Samlinger, hans Rejse i Jyl- 

 land for Rentekammeret havde ikke bragt ham større Indtægt end at han for at 

 faa alle Udgifter ved Rejsen dækkede havde maattet tage Hul paa den Penge- 

 præmie, han havde faaet af Videnskabernes Selskab for Tørveafhandlingen. Og naar 

 han om halvandet Aar var vendt tilbage, stod han aldeles paa bar Bund. 



Imidlertid havde Moderen Ret i, at denne Rejse vilde være saa lærerig for hans 

 Studier og saa udviklende for hans naturhistoriske Erfaring, at der ikke kunde være 

 Tvivl om, at han burde gaa til den med Mod og Glæde. 



I Juni Maaned drog Schythe og Stp. afsted, men standsedes i lang Tid i Norge, 

 og Stp. aflagde et for ham minderigt Besøg hos Eidsvoldsmanden Godsejer Jacob 

 Aall og hans Familie paa Næs Jærnværk ved Arendal. Denne norske Rejse saavel 

 som det lange Ophold paa Island , der blev af saa stor Betydning for Stp.s Ud- 

 vikling, maa dog forbigaas i denne Skildring. Af Rejsen i Island og dens Betydning 

 har en sagkyndig Videnskabsmand samtidig givet en udførligere Fremstilling. 



Derimod skal Blikket vendes mod de hjemmeværende, med hvilke Stp. førte 

 en omfattende Brevveksling. Hans naturhistoriske Venner modtog med Glæde enhver 

 Meddelelse om alle de nye Iagttagelser, han havde gjort, ligesom ogsaa de Sendinger 



