Johannes Steenstrut: Iapetus Steenstrup i Ungdomsaarene 1813 — 1845. 41 



Og derfor antager jeg, at han ikke vil have det; dertil er han for ærlig«. Stp.s 

 Forlovede ængstedes nok noget ved Tanken om denne mulige Konkurrent, men 

 haabede paa, at det var »for lidt for ham«. 



Afgørelsen faldt den 24. August 1841, da Direktionen for Universitetet og de 

 lærde Skoler meddelte Stp., at det ved Lektor Bredsdorffs Død ledigt blevne Lek- 

 torat ikke vilde blive besat for Tiden, men at Direktionen overdrog ham fra 1ste 

 Sept. »at holde de Forelæsninger og at udføre de Forretninger, som henhøre til et 

 Lektorat i Naturvidenskaberne ved Sorø Akademi og Skole, og navnlig med Hensyn 

 til Mineralogi og Botanik, Alt mod en Godtgørelse af 800 Rdl. aarlig af Akademiets 

 Kasse, samt Emolument af fri Bolig og 16 Favne Brænde aarlig«. Det var saaledes 

 kun en Konstitution, Stp. opnaaede, og Forholdet blev ikke anderledes i den føl- 

 gende Tid; de stadige Planer om en Omdannelse af Akademiet vare Anledningen 

 til dette Forbehold. 



Da Undervisningen straks skulde begynde, maatte Stp. i største Hast gøre sig 

 rede til Opbrud og tillige skynde sig med de fornødne Indkøb for en Husholdning. 

 Thi derom kunde der ikke være Tvivl, at Stp. nu vilde hjemføre sin Brud. Ida 

 Kaarsberg og Søsteren Talke, Stp.s »Plejemoder«, med hvem det forlængst var ved- 

 taget, at hun skulde indgaa i deres Hjem, rejste til Aalborg og Vendsyssel før at 

 tage Afsked med Familiens Medlemmer; derpaa samledes man hos Stp.s Moder i 

 Skelund, hvor Bryllupet stotl den 19. Okt. 1841. Kort efter drog de ind i det nye 

 Hjem i Soro. 



Stp.s Formand i Embedet Bredsdorff var en Art Polyhistor og havde i flere 

 Retninger vist sig som en genial Forsker, men han havde netop i de naturviden- 

 skabelige Fag hverken vundet Anseelse som Videnskabsmand eller som Lærer, hvad 

 der især havde sin Grund i hans Mangel paa Evne til Studium i Naturen. Derfor 

 havde han heller ikke forstaaet at indsamle Materiale til Forøgelse af Akademiets 

 naturhistoriske Samlinger. Stp. maatte derfor straks tænke paa at skaffe sig det 

 nødvendige Grundlag for en naturhistorisk Undervisning. »Jeg sidder nu — skriver 

 han til Konferensraad Collin — i de mig interimistisk anviste Direktionsværelser 

 og venter paa, at Aanden skal komme over mig, og jeg for Alvor tage fat paa 

 det meget, jeg har at gøre, og da jeg nu bilder mig ind, at det maa gaa lidt fra 

 Haanden for mig, saa vil det ogsaa gaa, om end lidt langsomt. Det er ellers en 

 ganske egen Sag at forberede sig til geognostisk-geologiske Foredrag i Sorø, hvor 

 alle Bøger dertil mangle og kun en ubetydelig Samling findes. Men selv deri skal 

 jo en Del af min Virksomhed bestaa, at forøge Hjælpemidlerne til et saadant 

 Foredrags Holdelse«. Han har allerede skrevet en Rekvisitionsliste til Boghandler 

 Reitzel, men den truer med at gaa op til 100 Rdl., og han tor ikke afsende den, 



før han véd, at et Laan er blevet ham tilstaaet af Universitetsdirektionen. Men 



6 



