48 Mindeskrift for J. Steenstrup, II. 



Ogsaa Stp. var paa denne Tid en Del paavirket af denne Retning, saaledes 

 som det mærkes af hans Disputer, med Venner, hans Udtalelser i Breve og hans 

 Programmer. 



Det første af disse udkom i Juli 1842 og bar Titlen : »Om Forplantning og Ud- 

 vikling gennem vekslende Generationsrækker, en særegen Form for Opfostringen i de 

 lavere Dyreklasser«. En tysk Oversættelse, ved G. H. Lorenzen, lod Stp. udkomme 

 samme Aar ; den var tilegnet Naturforskeren i Aand og Sandhed Prof. Joh. Reinhardt, 

 hans Lærer og faderlige Ven, med sand Taknemlighed og med det inderlige Ønske, 

 at man maatte genkende Lærerens Aand i Disciplens Arbejde. Ikke mindst paa 

 Bogens sidste Blad vil man finde Udtalelser, som sigte mod en almindeligere Natur- 

 betragtning, og som i øvrigt ogsaa foranledigede Prof. J. F. Schouw til i et Brev at 

 fremsætte nogle Modbemærkninger mod Stp.s Opfattelse af Individualitetsbegrebet i 

 Planteverdenen. 



Det er bekjendt, at Skriftet om Generationsvekslen blev almindelig anerkendt 

 og fik megen Betydning i Videnskaben. En saadan Tilslutning vandt derimod ikke 

 Stp.s andet Program fra Sorøtiden, som var bestemt til at udkomme ved Kong 

 Ghristians Fødselsfest i Sept. 1844 ; ved Forfatterens Rejse til Skotland og Færøerne 

 blev dette ikke muligt, saa at Bogen først udkom mere end et Aar derefter. Ogsaa 

 af dette Skrift udkom kort efter en tysk Udgave. 



Sin Krig mod Læren om tvekønnede Individer var Stp. begyndt for flere Aar 

 tilbage, mest dog ved mundtlige Ytringer og i Breve. Mange Naturforskere vare da 

 ogsaa opmærksomme paa, hvor slet det ofte stod til med Beviserne for Hermaphro- 

 diters Eksistens, og vare ingenlunde utilbøjelige til at tro, at de kunde videnskabelig 

 udryddes. Især er det interessant at se, hvorledes udmærkede Videnskabsmænd, da 

 Stp.s Bog var udkommet, bøjede sig for hans Iagttagelser eller i ethvert Fald 

 erkendte Værdien af hans Kritik. 



Saaledes skriver Naturforskeren MicHAEi. Sars fra Manger ved Bergen (6-7-1847): 



»Til Slutning Tak for Deres Bog om Hermaphroditismen ! Det var et drabeligt 

 Slag, men det kommer ikke aldeles uventet, og jeg for min Del er overbevist om, 

 at De har Ret. Tiden, som efterhaanden fører frem for Lyset, hvad der er skjult i 

 Mørket, vil ganske sikkert vise det. Vist er det imidlertid, at Hermaphroditismen 

 aldrig fuldstændig er bevist, og uden al Tvivl var den som Generatio æqiiivoca en 

 Nødhjælp i Uvidenheden. Mistænkelig har den i det mindste været mig; ogsaa har 

 altid kun det ene af tvende i Parring fundne Individuer af Tritoniæ lagt Æg. Gid 

 jeg blot havde et bedre Mikroskop, saa skulde jeg for Søsneglenes Vedkommende snart 

 søge at bringe Sagen paa det Rene«. 



Prof. Sven Lovén skriver fra Stockholm (15-9-1846): 



