Johannes Steenstrup ; Iapetus Steenstrup i Ungdomsaarene 1813 — 1845. 15 



en af Universitetets Lærere, vekslede han flittigt Breve med Studenterkammeraterne i 

 Kobenhavn. 



Blandt dem, til hvem han i Rusaaret var bleven knyttet ved Fællesskab i Inter- 

 esser og Sindets Samstemning, var Adolph Hannover. Han var Son af en københavnsk 

 Grosserer. Stp. var bleven gæstfrit modtaget i dette Hjem og folte sig meget tiltalt 

 af den venlige Familie. Da Stp. skulde drage til sit fjerne Landophold, sendte Vennen 

 ham en eller anden Genstand med folgende Billet: »Medfølgende beder jeg Dem mod- 

 tage som et ringe Tegn paa min Erkendtlighed mod Dem, fordi De hos mig har vakt 

 Lyst til Naturens Studium. Jeg ønsker, at De maa leve vel og undertiden mindes Deres 

 Dem stedse hengivne Ven A. Hannover«. 



I de Breve, som veksledes mellem dem, gik de straks over til det fortrolige Da, og 

 Hannover sogte at trøste Stp. i hans Landflygtighed paa bedste Maade. »Naturhistorien, 

 som er mig ligesaa kær som mit egentlige Studium, kan jeg paa ingen Maade dyrke saa- 

 ledes som Du«. Han fortalte ham om alle de talrige Forelæsninger, som han liorte, og 

 Øvelser, hvori han deltog, han laante ogsaa Steenstrup sine Kollegiehefter. Stp. paa 

 sin Side berettede om sine Ekspeditioner og Fund; han var saaledes kommen hjem fra 

 en Udflugt med 80 Specimina, Ivasser og Sække, som han ikke kunde slæbe, men senere 

 var han ærgerlig over, at »jeg pralede lidt af min Kalkfangst, thi den synes siden at have 

 været mig forbudt«. Turen havde ogsaa udmattet ham, saa at han ikke turde gentage 

 den. 



Men Stp. havde ogsaa vidst at finde sig Studiefæller i Nærheden. Dette gjaldt 

 saaledes Morbroderen Chr. Brandt Carstensen, der var Præst i 0. og V. Vandet, Sogne, 

 der ligge ikke langt fra Hillerslev. Han bar paa et lidt tungt Sind og søgte at opfriske 

 sig ved Vandringer og Studier i Naturen. Man kan af Breve se, at lap. Stp. allerede 

 1830 havde laant ham Lyngbyes Bog om Danmarks Alger, H ydrophjtologia. Pastor 

 Carstensen tog det Løfte af Stp., da han blev Student, at de et Par Gange om Aaret 

 skulde tilskrive hinanden om Planter og Insekter. Nu, under Stp.s Ophold i Hjemmet, 

 færdedes de ofte sammen, og da det var til Ende, takker Onklen ham »for de mange 

 Timers Moro, Du har forskaiTet mig«. Gennem Stp. knyttedes Pastor Carstensen, der 

 1839 blev forflyttet til Boddum i det sydlige Thy, ogsaa til Salomon Drejer og Lieb- 

 mann; de udvekslede Planter med ham og fik Oplysninger fra ham. Hans Herbarium gik 

 efter hans Død (1852) i Arv til Stp., senere til Botanisk Have. 



Steenstrups Interesse for botaniske Studier virkede i det Hele tilskyndende paa 

 andre til at tage dette Studium op. En af dem, som Steenstrup kom til at hjælpe ved 

 hans begyndende Studier, var den 16 — ITaarige Christian Marinus Poulsen, Son af 

 Kordegn Poulsen i Aalborg. Han var dengang La^rling paa Hanherredernes Apothek; 

 senere i Livet skulde han paa mange Omraader vinde sig betydelig Anseelse ved sin 

 videnskabelige Indsigt og store praktiske Dygtighed, som Fabrikkontrollør, Jernbane- 



