Johannes Steenstrup : Iapetus Steenstrup i Ungdomsaarene 1813 — 1845. 13 



berg. Og med fuld Hæder kunde lapetus om Efteraaret forlade Kobenhavn, idet han 

 i Oktober havde taget Anden Examens sidste Del med 2 præ ceteris, 2 laud. 



Naturligvis havde Steenstrup i dette Rusaar med begærligt Sind grebet alt, hvad 

 Hovedstaden ved sine Samlinger og gennem Universitetets Forelæsninger kunde byde 

 lians naturhistoriske Videlyst; det mærkes da ogsaa, hvor ivrig han er i disse Retninger 



— Prof. Reinhardt gav ham Lejlighed til at studere paa Fuglesamlingen i Stormgade 



— uden at han dog forsømte Professorernes Kollegier i de Fag, hvori han skulde prøves 

 ved Anden Examen. Kammeraterne fra Aalborg betegnede ham paa denne Tid paa 

 Grund af lians travle Virken som den stundesløse. Den tre Aar ældre Fætter Frants 

 Vogelius Steenstrup Jacobsen, der studerede Theologi, men tillige var stærkt optaget 

 af Naturhistorien og senere blev Lærer i Soro i delte Fag (dod 1870 som Præst paa Samso), 

 sendte fra Hørsholm, hvor han var Huslærer, Stp. Insekter og modtog til Gengæld Planter 

 for sit Herbarium. Med andre Studerende, der vare grebne af den samme Kærlighed 

 til Naturhistorien, lagdes ligeledes Grunden til et varigt Venskab, saaledes som det senere 

 vil ses. 



Men saa forestod Hjemfarten til Thy og et Aars Fraværelse fra Hovedstaden. Tre 

 Studenter kunde Faderen ikke holde herovre, og han manglede en Lærer for de yngre 

 Born. Det har faldet lapetus Stp. haardt at forlade Universitetet, men sikkert ogsaa 

 Faderen at skulle kalde netop ham blandt Sønnerne hjem. Begge indsaa, at et Ophold 

 paa Landet dog maaske var bedst for hans nervose Helbred og Sind, og i hvert Fald 

 var det økonomisk nødvendigt. Saaledes blev da Hillerslev Præstegaard lapetus Stp. s 

 Opholdssted, og Undervisning af Brødrene hans Gerning. Men dette Tidsrum, der skulde 

 udstrække sig over halvandet Aar, blev ogsaa en vigtig Uddannelsestid for ham, en 

 Tid, da han ret indøvede sig i at studere paa egen Haand i Naturen og ved daglig Iagt- 

 tagelse at drage saa megen videnskabelig Nytte og Lære som muligt ud af de ensfor- 

 mige Omgivelser. 



Ved hans Bortrejse fra Byen havde Professor Reinhardt tilraadet ham ikke at lægge 

 sit Yndlingsstudium paa Hylden, men fortsætte Studierne i Naturen. Stp. skrev et 

 halvt Aar senere (19-3-1834) til Professoren, at denne havde lovet at være ham behjælpe- 

 lig til at kunne studere Naturen dér, naar han blev rigtigen underrettet om Opholds- 

 stedets naturhistoriske Karakter. Stp. redegør for, hvordan han har i de tidligere Aar 

 paa Botanikens Vegne gennemstrejfet den største Del af Thy, men forst i de tre sidste 

 Aar givet sig lidt af med Zoologiens forskellige Dele. Han skildrer Landets skovløse 

 Karakter og de overordentlig store Moser og Kær med deres utrolige Antal af Stylte- 

 gængere og tildels Svømmefugle. Et saadant Kær strakte sig fra Sandklitterne ved 

 Vesterhavet næsten lige til Præstegaarden og var l]^ Mil langt; »i det ene Hjørne af 

 dette Kær har min Fader før mange Aar siden plantet nogle Hundrede Elle, og imellem 

 disse er jeg temmelig sikker paa at træffe de Trækfugle, som komme her«. Fiskene i 



