XXT 



Najteži je prigovor, da se bavimo i teorijami i hipo- 

 tezami. No pitam ja, da li u obde može biti u znanosti 

 napredka bez hipoteza ? Poglavita je svrha ovoga driižtva 

 iztraživanje prirodnih odnošaja domovine, nu to nebi bilo 

 moguće, a bilo bi i bez svrhe, kad se nebi, kad uztreba, 

 pomogli hipotezom. Kad budemo pako morali poslužiti se 

 hipotezom, ni ja, ni drugi članovi ovoga diužtva nećemo 

 izkriviti, izvraćati i upravo obezčastiti znanost time, kad 

 bi jednu ili drugu hipotezu prikazali kao matematičnu 

 istinu. ^ 



' Hilo je priroiloslovaca i ne prirodoslovaca, koji su postavili ko- 

 jekakovih hipoteza, koje su skoro za uviek oborene, ali tko može osjeći 

 rjranice izmedju dopustivih i nedopustivih hipoteza? Vehka je dabome 

 razlika izmedju hipoteza, koje su osnovane na induktivnih dokazih. od 

 onakovih, koje su plodovi puste mašte. — Ja ću sjetiti čitatelje na neke samo 

 sjajne primjere, kad su prirodnjaci na temelju induktivne hipoteze postavili 

 prognoze, koje su se u skorom vremenu pokazale kao žive istine. Eno 

 u. pr. obrelenje Neptuna. Francuzki je astronom Leverrier tvrdio, da 

 mora negdje niešlo biti, jer je opazio stanovite planetarne pometnje, .što 

 ih je prouzrokovao na druga već poznata nebeska tielesa dotle nepoznat 

 planet. Posljedica tomu je bila, da su tražih i našli Neptuna. — Kepler 

 i otac Antun Schvrlaeus de Reità bili su oni, koji su postavili hipotezu 

 da i Mars mora da ima svoje trabante ; pače tih su se hipoteza prihva- 

 tili, kako se čini, Swift i Voltaire u svojih hterarno-satiričkih spisih dok 

 nije napokon glasoviti Asaph Hali zaista obreo Marsove satelite (Kosmos 

 ild. Jahrg. 1879 str. 371). — Ženijalni ruski kemičar Mendelejeff *doka- 

 zivao je, da izmedju Calcium-a (40) i Titan-a (48) mora da bude dotle 

 nepoznat elemenat, te je ustanovio kemikalna i fizikalna svojstva, po 

 kojih se ima razlučiti od srodnih mu elemanata. Kad tamo deset godina 

 kasnije obreo je zaista Nilson taj elemenat, kako ga je Mendelejeff pro- 

 licao i opisao, a to je Scdiid/ain. Jednako su prognosticirani i obreteni 

 t'lementi nazvani GMllum i Germanium, (Kosmos itd. Jahrgang 1886, 

 str. 278).— I zoologija može se podičiti sličnimi primjeri: mogao bi čo- 

 vjek s njimi napuniti čitavu knjigu. Cuvier je n. pr, na temelju neznatnih 

 ostanakah nacrtao, ili kako kažemo, restaurirao cjelovitu okostnicu, rekli 

 bi dakle: hipotetičku okostnicu stanovite vrsti izumrla sisavca, a kad 



