10 



Naša se je vojska malo po malo umnožavala. God. 1871. namješten 

 je u Zagrebu profesor Josip Janda; a sliedede godine bi i Josip 

 Ettinger premješten iz Belovara u Zagreb. 



Kad se je stalo raditi o osnutku hrvatskoga sveučilišta, oživljele 

 su i opet naše nade, te sam u sjednici jugoslavenske akademije od 

 28. siečnja g. 1874. čitajući svoje ^naravoslovne crtice sa sjevero-iztočne 

 obale jadranskoga mora" iztaknuo, da bi valjalo ustrojiti u Zagrebu 

 naravoslovno družtvo. Tom sam prilikom medju ostalim rekao : „Družtva 

 za iztraživanje prirode i još više za razprostranjivanje naravoslovnih 

 nauka, što ga nismo mogli podići god. 1868., nesmijemo sada, gdje 

 nas ima više, nikako i nikada s uma smetnuti".* Ja sam dapače 

 onom zgodom obširnije razlagao one moje rieči „mi smo skočili i to 

 visoko skočili" ;** ali je bilo zamjere, što sam odveć otvoreno govorio, 

 te zato sam prije, nego što sam dao radnju u tisak, izbrisao dotično 

 zazorno mjesto. 



Iste godine su Tršćani ustrojili svoje družtvo, a ja sam u naših 

 novinah, poimence u „Obzoru" od 7. kolovoza 1874. iznio na svietlo 

 sliedeću opazku: „Družtvo adriatičko naravoslovnih znanosti u Trstu 

 (Società adriatica di scienze naturali) komu je zadaća proučiti faunu 

 adriatičku, naročito iztočne obale jadranskoga mora, dakle na našem 

 teritoriju, kani, kako smo čitali u „Narodnom listu", dojduće godine 

 držati svoj prvi kongres u Zadru, kojega je okoliš jako zanimiv glede 

 pomorskoga naravoslovja. Nebi bilo pravo, da nas i sada, gdje imamo 

 akademiju znanosti i narodni muzej, to družtvo preteče znanstvenimi 

 radnjami, tičućih se naših krajeva, s toga selene naši naravoslovci, 

 da bi bilo od potrebe , da se kod nas ustroji naravoslovno družtvo. 

 Time bi se polučilo, da nebi inostranci prije nas ilustrirali naše stvari 

 tudjim jezikom, kako to čine Madjari u madjarskom na liieci, i kako 

 će tršćansko družtvo u talijanskom jeziku u Zadru. Preporučamo tu 

 stvar našim naravoslovcem, neka o njoj ozbiljno razmišljaju". 



Al su i ove rieči ostale glas vapećega u pustinji. 



Godine 1875. bi oživotvoren matematičko -prirodoslovni odjel 

 mudroslovnoga fakulteta hrvatskoga sveučilišta, te su ovamo pozvani 

 dr. Vinko Dvof-ak za fiziku, dr. Bogoslav Jiruš za botaniku, dr. Alek- 

 sander Velkov za kemiju, sami po izbor strukovnjaci. Profesor Mijo 

 Kišpatić bješe pako imenovan kod zagrebačke realke; te smo tako 



* Rad jugosl. akad. Kiijif,^a XXVII. U Zagrebu 187H str. loS. 

 ** 1. c. .str. 132. 



