25 



Mihalović, gosp. Antun Polid, veletržac na Rieci, presvietla gospoda 

 grof Pavao Pejačević u Podgoračii i barun Ljudevit Vranyczany u 

 Zagrebu. 



Velika hvala ide pako trgovacko-obrtničku komoru u Zagrebu, 

 koja je po zaključku skupne sjednice, i prije nego bješe pozvana, 

 pristupila kao utemeljiteljica sa svotom od 200 for. 



Predsjedničtvo družtva inžinira i arhitekta zanosno je pozdravilo 

 pismom od 12. siečnja o. g. najmladje hrvatsko naše družtvo, te je 

 u znak bratinske privrženosti i sloge ponudilo izmjenu publikacija, 

 što bi dakako zahvalno i prihvaćeno. 



Evo dakle kako je došlo do osnutka prvoga družtva prirodnjaka 

 u Hrvatskoj i u obće na slavenskom jugu. 



Prije pako, nego što du završiti ove povjestne crte, neka mi 

 bude još prosto, iztaknuti ovdje moj program kao urednika , Glasnika", 

 i odgovoriti na njekoje glavne prigovore, potičude od samih prija- 

 telja družtva, kojim je s jednoga ili drugoga razloja ova ili ona 

 stvar može biti manje jasna. 



Najmanje mi se je dakako obazirati na prigovor, da što bi se 

 služili i tudjimi jezici Svakomu je prirodoslovcu u Zagrebu to pi- 

 tanje podpuno jasno, niti je kod sastanka i u skupštinah naišlo na 

 prigovor Ima gdje gdje u samom Zagrebu ljudi — dakako ne naše 

 struke, -- kojim niti je to jasno, niti ih možeš u to uputiti; no tko 

 de cielomu svietu ugoditi ? Tko se našom strukom ne bavi, ne može 

 da toga razumi, kao što je za mene pravo čudo, rekao bi, svaka 

 stvar, koje ne znam, po tom je niti ne mogu shvadati, niti razu- 

 mjeti. Prijatelje i stručnike izvan Zagreba upudujem na poglavja o 

 ,predlogu za izdavanje prirodopisnoga glasila", što sam ih prije spo- 

 menuo iz „Rada" i ,Vienca". 



Njeki su se opet izjavili, da je članarina prevelika ; taj je prigovor 

 istina, temeljit, jer je zaista članarina sličnih družtva kod drugih 

 naroda obično manja. No prije svega mi je primietiti, da zagrebački 

 članovi nose najvede terete, jer u Zagrebu treba uzdržavati ne samo 

 zavode i družtva mjestne koristi, nego i takove zavode, kojim je svrha 

 dobrobit čitave domovine. Napokon upravo zato, što ima toliko družtava, 

 mi smo s prvoga početka a i sada bili uvjereni, da ne demo dugo 

 godina imati više od 180, a najviše 200 članova, prema tomu pako 

 i prema potrebam družtva odmjerena je i članarina. Trebalo bi mnogo 

 napora, da družtvo dobije 600 do 700 članova, nu zato ako bi s jedne 

 strane članarina mogla biti manja, s druge strane bili bi i troškovi 



