obsegu i znamenitosti uzdrmanoga područja, po odjeku u najudalje- 

 nijih krajevih ljudskoga shvaćanja znanstveni čin, komu nema premca. ^^ 



Na ovo se djelo niže nepregledan niz iztraživanja na polju opi- 

 sujudih grana prirodne znanosti. Pitanja, koja su u glavnom djelu 

 tek u kratko spomenuta, kao što su učinci umjetnoga, prirodnoga i 

 spolnoga izbora; razvitak ljepote u organskom svietu, medjusobni 

 ođnošaji izmedju biline i životinje, učinci oplodjivanja u nakrst i 

 vlastitoga kod bilina, razložio je napokon Darwin sam u posebnih 

 djelih, jednako fundamentalnih. Ako je napokon i čovjeka povukao u 

 krug svojih razmatranja, koji je već kod Linné-a stajao u sistema- 

 tičnoj skali kao posebna vrst u carstvu životinja „homo sapiens", 

 učinio je i to tek na temelju neposrednoga motrenja ljudi, a ne 

 spekulacije. Opisav stanovnike Ognjevite zemlje, veli: ,Presenecenje, 

 koje me je stiglo, kad sam prvi put vidio četu ovih ljudi na divljoj 

 razrovanoj obali, ne ću nikada zaboraviti, jer mi je odmah u glavi 

 sunula misao : ovakvi nam bijahu predji. Tko je ikada vidio divljaka 

 u svojoj postojbini, ne će se stiditi, ako je prisiljen priznati, da mu 

 u žilah teče krv još nižih stvorova." Nikada se medjutim nije Darwin 

 upustio u riešavanje zadnjih problema organskoga svieta. Nije im 

 se usudio ni pristupiti. Sto je zadnji uzrok nasljedovanja, kako je 

 prvo živo stvorenje postalo, o tom izrično veli, da ništa ne znamo. 



Ne ima u znanosti primjera, da bi koja hipoteza tako djelovala 

 bila, kao ova o descendenciji vrsti. Nov je život ušao u iztraživanje 

 svih pojava o živih stvorovih. Porednoj fiziologiji i biologiji otvorilo 

 se nedogleđno polje rada; poviest razvitka uzdigla se je do nenadane 

 visine i uz pripomoć poredne anatomije razbistrila je naše nazore o 

 srodstvu životinja i bilina ; nauka o geografijskom razprostiranju sada 

 živućih životinja i bilina, već se uzdiže do posebne discipline pod 

 uplivom hipoteze o descendenciji ; sistematik nam predstavlja prijašnje 

 idejalno srodstvo kao rodbinstvo po krvi i traži zajednički rodovnik 

 (Stammbaum) ; paleontologija je napokon u zadnjih decenijih našega 

 doba upravo nepobitan dokaz za tu hipotezu pridoniela, našav, da 

 se fauna starijih perioda zemlje od mladjih sliedećih uviek tim raz- 

 likuje, što u starijoj ne ima najviše organizovanih članova mladje. 



Ovo su plodovi velike ideje, koju je DarAvin zasadio u razma- 

 tranje organičkoga svieta u obće. 



Mi živimo u sred razvitka ove hipoteze; novi se vidici na svili 

 stranah otvaraju, nove se stečevine nižu, koje zahvaćaju i na polje 

 drugih znanosti n. p. obret bacila i njihov upliv na zdravlje čovjeka, 



