53 



Nu od kuda to, da se je fizikalno iztraživanje od vremena Newto- 

 novih osobitom voljom bacilo na motrenje iraponđerabilija ? te se 

 baš ovdje u razmjerno kratko vrieme nanizao prevelik broj epo- 

 halnih obreta? 



Dva su tomu razloga. Newton je već mehaniku doveo bio do 

 velike savršenosti. Sviet tjelesni sa svimi pojavi gibanja ležao je 

 jasan pred očima ljudi. Ne tako tajinstvena bida, koja označujemo 

 imeni: svjetlo, toplina, magnetizam i elektriciteta. Po imenu ih tek 

 poznavahu i njihove najglavnije pojave, ali što su, kakovih li se 

 zakona drže, o tom bijaše tek slutnja. Baš to što bijahu tako tajin- 

 stveni, a na drugoj strani raznolični i čudnovati, privlačilo je veliku 

 većinu duhova, da im posvete svoje sile, pak tako možemo lahkim 

 načinom protumačiti silan red preznamenitih odkriča od početka 17. 

 do konca 18. stoljeća Kad bi ih htjeli sve samo i nabrojiti daleko 

 bi premašili svrhu ovih redaka, makar što bi nam se razvila liepa 

 i ugodna slika velikih triumfa ljudskoga roda ! 



Nu krivo bi sudio, kad bi mislio, da je medju tim razmatranje, 

 smije li se reći, očevidnijih svojstava tjelesa zaostalo. Ni malo! I 

 razmatranje o pojavih na materiji samoj , tako zvani molekularni 

 pojavi, razvijalo se je istim korakom, a kako se je razvijalo, najbolji 

 je znak, da na početku našega stoljeća uz galvanizam osviće s druge 

 strane kemija - kao samostalna disciplina, koja se od fizike sasma 

 odlučila. Ime će Lavoisier s tim ostati na vieke skopčano. 



Pa tako je neprestano raslo i raste još danas poznavanje svih 

 promjena, koje se neprestano pokazuju na materiji — toj bez- 

 uvjetnoj podlozi svega života — i naraslo je napokon na 

 toliko, da ga danas već jedva možeš pregledati. 



Nu u pored s tim, što raste poznavanje promjena na materiji, 

 zadubljuje se duh čovječji sve više u intelektualno pojimanje ovih 

 promjena, i tim smo obilježili pravac, kojim je prirodna nauka u 

 našem stoljeću poglavito udarila. 



Ne će nam biti zamjerke, ako se na taj pravac i tim na na- 

 predke u našem vremenu pobliže osvrnemo. Ta pravom je jedan od 

 odličnika u današnjoj prirodnoj nauci rekao: „Sedamnaesto i osam- 

 naesto stoljeće privriedili su prirodnoj znanosti više nego sve tisuće 

 godina prije toga skupa uzeto, a naš je viek opet bar toliko uradio, 

 koliko oba prijašnja skupa." 



