64 



triebili odklon igle, a ved g. 1837. izveden je u modelu Morseov 

 aparat, koji pvvi rabi elektromagnetizam za pisanje znakova na 

 papiru, a eno veé g. 1861. štampa Hugliesov aparat u New-Yorku 

 čitave depeše! 



Nu što se još nedavno činilo nemogudim, da de se glas i govor 

 čovjeka modi mnogo milja daleko čuti i razumjeti , i to je postigao 

 na temelju indukcije Bell 1877. u svom telefonu i tko je n. pr. 

 g. 1883. zašao u jednu od telefonskih sobica na električnoj izložbi 

 u Beču, mogao je ondje slušati pjevačicu iz Korneuburga i pratioca 

 joj na glasoviru u Bečkom Novom mjestu ! 



Sto se dakle praktične strane tiče, elektriciteta je ved do danas 

 doniela obilnih blagodati rodu čovječjemu i što dalje budemo zalazili 

 u poznavanju ove prirodne sile, biti de toga obilja još mnogo više. 

 Nu kraj svega toga danas još stojimo pred tajinstvenom silom, elek- 

 tricitetom. Što je elektriciteta? Je li i ona kakovo gibanje? Sto se 

 giba i po kojih se zakonih giba? to su sve pitanja, koja još 

 čekaju na svoje riešenje, prem je ved P]dlund 1873. početak učinio u 

 svojoj znamenitoj razpravi , Theorie des phénomènes électriques"."*' Nu 

 kako je dokazano , da se toplina pretvara u elektricitetu i obratno, 

 da se elektriciteta pretvara u kemijsku akciju pače i u mehaničnu 

 radnju, nedemo pogriešiti, ako uztvrdimo, da de mehanično shva- 

 danje i kod ove prirodne sile konačno pobiediti, da demo možda 

 doživjeti dan, kada de se i elektriciteta pretvoriti u gibanje masa i 

 njezinih čestica. 



Ako baš i ne znadu fizici danas još redi, što je elektriciteta ili 

 da se točnije izrazimo, što se giba i kako se giba ondje, gdje mi 

 vidimo elektricitetu, ipak su bar našli, da se i ovi pojavi drže svojih 

 stalnih nepromjenljivih zakona, koje dobrim dielom ved poznajemo. I 

 ova se dakle prirodna sila sa svimi svojimi pojavi priključuje kau- 

 zalnomu savezu kao i ostali prirodni pojavi. 



Nu jedna se je hrpa prirodnih pojava do najnovijeg vremena 

 opirala svakomu kauzalnomu savezu. Što je promjenljivijega , što li 

 nestalnijega od vjetra, oblaka, od vremena ii obde?^- 



Ćini se, da su ovi pojavi tako nestašni, da im saveza ni kako 

 ne možemo saznati. Ved su duže vremena astronomi motrili pojave 

 u našoj atmosferi, jer su ih trebali poznavati radi astronomijskih 

 motrenja. Nu kolika opreka izmedju pravilnoga i tihoga tečaja 

 astronomijskih i nestašnoga, gdje kada i burnoga razvitka atmos- 

 ferskih pojava? Astronom vičan oštrom mjerenju svih pojava na 



