65 



nebu, bio bi rado istu metodu upotrebio i na atmosferske pojave, 

 im i najoštriji instrumenti i najveda matematična mu se analiza 

 iznevjeriše. Ne bijaše mu nikako moguće, da kakov red uvede u ove 

 procese, koji su kao nekakov tip samovolje bez ikakva zakona. 



I on ostavi meteorologiju , neka si sama pomogne, Nu kako 

 pojavi u zraku bitno djeluju i na zdravlje čovjeka i na materijalnu 

 dobrobit svib slojeva ljudskoga roda, u brzo se je meteorologija 

 uzdigla na svoje noge, pa se — najmladja u kolu prirodnih znanosti, — 

 baš u naših danih tako liepo razv.la, da je vriedna sestra ostalih grana. 



Kako je svaki čovjek manje ili više meteorolog, jer svakoga 

 zanima iztraživanje pojava u zraku, brzo je bio iztaknut konačni cilj 

 meteorologije. Meteorolog neka unapred proreče pojave vremena upravo 

 onako, kao što astronom u svom koledaru unapried označuje položaje 

 nebeskih tjelesa ili vrieme, kada de se nebeska tjelesa pokrivati. 



Iztaknuv ovaj cilj meteorologiji, činilo se do najnovijega vremena, 

 da je sav studium uzaludan bio , jer je meteorolog notorno do naj- 

 novijega vremena manje znao pogoditi vrieme od seljaka, koji je bio 

 naučan pozornim okom motriti pojave na nebu svoga mjesta. 



Ne može dakle ni da bude cilj meteorologije, da proriče vrieme, 

 nego da raztumači pojave u zraku, da im traži kauzalni savez. Nu 

 jer su pojavi vrlo nestašni i jer se brzo sele od jednoga mjesta do 

 drugoga , trebalo je najprije što više pouzdanih motrenja na svih 

 krajevih zemaljske kruglje Ova su motrenja najprije pokazala , da 

 svi meteorologijski pojavi svagdje na zemlji titraju njekim načinom 

 oko srednjega njekoga stanja. Te su periode duže ili krade i vise u 

 prvom redu o kretanju zemlje oko osi i o gibanju joj oko sunca , a 

 u novije vrieme dolazi k tomu perioda sunčanih pjega.^* 



Prva je dakle zadada bila : ova srednja stanja naše atmosfere po 

 čitavoj zemlji upoznati, jer upoznav to, samo se od sebe razumije, 

 da de nam jasniji biti i kauzalni savez pojava. Pa sbilja dok se je 

 činilo, da meteorologija ne može ni koraka napried u proricanju 

 vremena, nadjeni su zakoni, po kojih se toplina na površini zemlje 

 reda, nadjeni su zakoni za razdiobu oborina po površini, a nadjeni 

 su napokon i temeljni zakoni za cirkulaciju atmosfere po kruglji i 

 ved tim je dobiveni bila liepa množina istina, kojim su našli analogije 

 ved i u atmosferah drugih planeta.^'' 



Druga bi zadada bila meteorologiji, da pojedine krajeve sa kli- 

 raatične strane tako isto prouči, kao što geolog tlo svakog predjela 

 snima, i da sastavi klimatične karte zemalja poput onih geologijskih. 



