Lov u Fruškoj Gori.* 



Napisao 



kraljević Rudolfo. 



Ved mi odavna bijaše želja, da upoznam razne zanimive lovačke 

 krajeve Ugarske i Slavonije. Ove jeseni bijaše tomu baš vremena i 

 prilike; složilo se maleno lovačko družtvo, koje poneseno žudnjom 

 za plemenitom divljači, dragovoljno pristade uza me na kratku, no 

 zanimivu ekspediciju. 



Putovanje ugovorismo u dva pravca. Jedan će biti na usrdan 

 poziv grofova Otona i Rudolfa Koteka u divnih lovačkih priedjelih 

 Slavonije i južne Ugarske, a drugi po do sele slabo poznatih državnih 

 šumah Marmaroša. 



Prije podne 1. studenoga krenusmo iz Gödölla s mojim surom, 

 bavarskim vojvodom Leopoldom, s toskanskim nadvojvodom, s grofom 

 Bombellom, te stigosmo u 12 sati na peštansko pristanište dunav- 

 skoga parobrodskoga družtva Na krovu iznajmljenoga nam broda 

 „Marije Valerije" zatekosmo grofa Ivana Vilčeka i slikara Pausingera. 



Putničko družtvo za prvi pravac bijaše na okupu, pa za nekoliko 

 časaka krenuo brod. Osim nekoliko lovaca povedosmo sobom i sina 

 preparatora Hodecka, koji bijaše još godine 1878. uza me na mom 

 putovanju po Dunavu. 



Brzo se smjestismo na našem udobnom brodu i po kratkom se- 

 doručku popesmo na palubu, da prosmatramo priedjele, pored kojih 

 brzo prolažasmo. 



Brod je prolazio kraj poznatih priedjela ; no ipak sa svim drug- 

 čije bijaše ovdje u one divne proljetne dane, kad je cvatuda priroda u 



*) Prejasni je kraljević Eudolfo dozvolio uredničtvu »Glasnika«, da priobći 

 ovaj članak u piievodu, te ga je gosp Antun Pichler udesio prema izvor- 

 niku, izdanom u časopisu »Magyar Salon« (svezak od lipnja godine 1885.) 

 i prema prievodu sarajevske »upncBJeie« (broj 16.— 18. od iste godine). 



Vidi str. '27. 



Urednićtvo. 



