81 



visok, žilav stas mu, laki pokreti, ne čuje mu se ni šuškanje po 

 gustišu — sve je to karakterisalo u njem pravi, liep, bujan jugo- 

 slavenski tip. 



Stalo se nebo daniti, na iztoku zarudi rumen sjaj, a zviezđa po 

 malo nestajalo, kada opet izidjoh iz šume, te dodjoh do ivice sliko- 

 vito položene šumske paše. Dolje pred krasno spremljenom zasjedom 

 bijaše izložena meka. Jedva što je osvanulo, a dva se silna poja,,T 

 više gavrana. Ni pet ni šest veé sletiše na meku te prihvatiše žderativ 

 Na jednom zagraktaše hrapavo i plaho te pogledaše na skrajnju 

 stranu šume. Pogledam i ja onamo, te opazim strašljivo škiljajućeg 

 vuka. Pozorno se latim puške, misledi, ala će se rutavom vuji na- 

 smijat srdce za doručkom , kad ga pozdravim vrućim tanetom ; ali 

 me prevariše računi, jer je vujo, vračajući se s noćašnjega šikarenja, 

 mirno odtapkao dalje pokraj paše, da zatim u šumi izčezne pred 

 očima. 



Za pò sata zatim opazim, da gavrani opet u vis gledaju te da 

 oglašuju graktanjem svojim dolazak njeke grabilice. 



Na skoro začuh sušanj krila i lupanje orla, koji se spuštao 

 medju drveće, blizu mojoj zasjedi. Tiho se prihvatim puške te zapnem 

 oroza. Medju granjem se opet začu lupanje, a dva tupa udarca jedan 

 za drugim posvjedočiše, da se morale kraj izložene meke spustiti 

 dvie velike grabilice. 



Oprezno pregledam kroz uzki otvor za ciev puške, te opazim 

 na veliku radost snažnu staru morsku orlušinu sa žutkastim perjem, 

 voštano-žutim kljunom, a njekoliko koraka od nje neobično golemog 

 jastreba. Obje ptice srnuše na meku, no čim se je jedva pomakla, 

 druga bi već skočila pred nju, da joj zapremi put. Bijaše zaista 

 smiešno gledati, kako veliki jastreb naduva perje, kao ljutit klima 

 vratom, te koraca proti dušmanu svomu. U morskog se orla naprotiv 

 priljubilo perje kao mačka, te zabaciv glavu natrag iz široko razširena 

 kljuna puštaše gnjevan svoj glas „glik, glik", što sam ga na svojih 

 lovovih na orlove toli često slušao. 



Brzo uzmem na nišan jastreba i opalim; po jasnom udarcu 

 zrna znadoh, da sam pogodio. Kad se razidje dim, opazim jastreba, 

 gdje u posliednjih svojih trzajih udara velikimi svojimi krili. Poletim 

 iz zasjede, da ga uhvatim; dva druga jastreba i spomenuta orlušina, 

 zaplašena pucnjavom kružahu visoko u zraku. Dovučem jastreba, koji 

 bijaše veoma težak i neobično golem u zasjedu i pričekam ne bude 

 li novih gosti. 



6 



