«2 



Za pò sata dađoše mi gavrani, koji se iznova vratiše, svojim 

 graktanjem znak, da se opet bliza kakva velika grabilica. Za časak 

 opazim orla, gdje leti duž paše, dok se napokon ne sjede na doljnje 

 grane ovelike bukve. Dobro sam vidjeo, da je tamne boje, ali rad 

 velike daljine, nemogoh razabrati koje je vrsti. 



Orao se nekoliko trenutaka mirno odmarao, pak je onda sletio 

 sa grane; gavrani odoše graktajudi. Kad sam blizu svoje zasjede 

 začuo žagor krila, pogledao sam u vis i odmah opazio u visokoj 

 travi orla blizu meke. Opalim, orao se sruši. Potrčim k njemu i 

 nadjem veoma liepoga, šarenoga carskoga orla — mužjaka. Gavrani 

 još oblietahu mjesto, te stoga opalim na jednoga sačmom, no zbog 

 velike daljine promašim ga. I jedan je jastreb kružio u priličnoj visini, 

 a pošto dodje doba, da se vraćam, opalim i na njega. Zrno ga je 

 moralo očešati po velikom krilu ili po ledjih, jer se je premetao u 

 uzduhu i za časak tresnuo dolje; ja i moj lovac već pomislimo: naš 

 je; ali se jastreb diže te poleti upravo gore iznad brda. 



Pošto je onoga dana trebalo loviti i vukove moradosmo se požu- 

 riti kući. Brzo stešem mlado drvo za motku, objesim o nju pticu, 

 te ja i moj lovac sa motkom o ramenima podjosmo u dolinu. Cesto 

 sam već nosio na motci o ramenu na dugom putu sinjeg i mrkog 

 jastreba pak i Gypaetos barhalus i svekolike evropske orlove, ali 

 mi se nijedna grabilica ptica vidjala tako težka, kao ovaj jastreb. 

 Bijah veoma zadovoljan s plienom svojim, jer je sinji jastreb i carski 

 orao još predstavnik pradrevnih zemalja. 



Imade ih na divljih brdih Španjolske, na balkanskom poluotoku 

 i čitavom iztoku; u sjevernije krajeve neće da se sele, jer im treba 

 lovišta, što ih čovjek još nije izkvario. Nemožeš ih naći svagdje, te 

 valja se potruditi podalje, da ih uzmogneš oboriti ubojitim olovom 

 svoje puške. Divna Fruška Gora je najsjevernija medja, gdje prebivaju 

 ove ptice. 



U dolini zatečem kola, te što brže mogosmo pojurismo lovačkom 

 dvorcu. Ja bijah prvi kod kuće. Pošto sam pred zoru čuo nekoliko 

 hitaca mišljah, da će se i moje družtvo vratiti s liepim plienom kući. 

 Prvi se vrati moj šurjak, ali kako na svoju žalost vidjeh praznih, 

 ruku. Pred njegovu se zasjedi nije toga dana pokazala ma nijedna 

 ptica grabilica. Za četvrt sata evo i nadvojvode toskanskoga, ali 

 takodjer praznih ruku. 



Neki poseban slučaj pokvario je inače pouzdan lov po Orličkoj 

 Gori. Toga se je jutra lovilo sa psi na obližnjem lovačkom okolišu 



