83 



na zemljištu pravoslavnih manastirskih dobara. Da li sii lovili pripadnici 

 manastira ili zvjerokradilice, kojih po onih krajevih ima na žalost 

 puno, mučno bijaše saznati. Dosta se je lovilo, te koje pucnjava iz 

 pušaka, koje štektanje lovačkih pasa razagna jastrebove širom uzduha, 

 koji ko da su bili voljni spustiti se dolje. 



Brzo za tim doručasmo i svekoliko se lovačko družtvo diže na 

 put. Namjera nam bijaše poći toga dana još u Frušku Goru, da 

 lovimo vukove. Samo je nadvojvoda htio, da još jednom pokuša svoju 

 sreću s pticami grabilicami. Otišao je ni ono mjesto, gdje sam jutros 

 ja tako sretno lovio. Mi na njekoliko kola krenusmo iz dvorca; za 

 svaki slučaj povedosmo konje sa sobom, ako se ne bi moglo na 

 kolih prodi. 



U početku napredovasmo onim putem, kojim ja toga jutra odoh 

 na svoju zasjedu , pak onda dobrim dielom idjasmo uzbrdice duž 

 šumnog potoka izmedju stienja neizrecivo divne šumske doline. Malo 

 za tim zakretao put prema strmenitoj gorskoj strani ; ovdje bijaše 

 konjem već mučno, da po dubokom kalu uzvlače kola na brdo. S 

 toga nas nekolicina uzjahala konje, a veoma prijatno bijaše po div- 

 nom, blagom vremenu jahati kroz ovu čudno staru duboku šumu. 

 Uzpevši se gore do vrh brda vodjaše nas put preko duž brdskog 

 sljemena. Poznavao sam ovo mjesto, jer sam ovdje lovio prije dvie 

 godine orlove ; posile se spustismo s onu stranu do krajnje ivice 

 šume, gdje se ova svršava u močvarnih livadah s riedkim sitnim 

 drvljem i šipragom. 



Prava je linija vodila naravno kroz šumu na onu zapadnu stranu 

 Fruške Gore, kamo još toga dana hotijasmo dospjeti, no ne imav 

 nikakva puta po dubokoj dolini, koja nas još razstavljaše od naše 

 mete, moradosmo, koje pješke, koje na konjih preko nje, a na kolih 

 baš nikako. 



Sbog toga moradosmo obići po golih poljih i prilično jadnih 

 voćnjacih, preko močvarnih potoka prema jednomu selu, koje leži 

 na pustom, no divno položenom gorskom sljemenu. Dobro se još 

 sjećah grozno provaljena puta pred ovim selom ; prije dvie godine, 

 kada se sa sretna lova na jastrebove vraćah iz šume, ovdje se slo- 

 miše moja kola poda mnom. 



Kada se približismo selu opazismo u zraku nekoliko jastrebova, 

 a jedan carski orao odleti nad našom glavom ; šteta, što sam uz- 

 jahavši konja ostavio pušku u kolih, jer bi inače bio oborio orla. 

 Ovo siromašno selo izgledaše kao i prije dvie godine, samo što je 



