142 



Avifauna okoliša Opatije do Rieke i Krka ne samo je — kao 

 što je evo dokazano — dosta bogata i raznolika, nu i inade vrlo 

 zanimiva, te bi željeti bilo, da koji od naših domadih 

 stručnjaka popuni opažanja baruna Washingtona, na- 

 ročito tuj nianjkajude podatke za dobu od srpnja do ožujka, na koju 

 se ne protežu pomenuta opažanja. 



Napokon od dalnjih radnja, sadržanih u časopisu dra. Madaràsza 

 iztaknuti nam je razpravicu po nas Hrvate od osobite vriednosti, vrstnoga 

 austrijskoga ornitologa Viktora vit, Tschusi-a Schmidhoffen-a: 

 Bastard von Anas bose h as L. (domestica) & A. cly peata L., 

 koju u interesu naše faune eto u cielosti donašamo u prievodu. G. Tschusi 

 piše: ,. Prije nekoliko tjedana poslao mi je gosp. prof. Gjuro Kolom- 

 batovid iz Spljeta patku, da joj opredielim vrst, u koliko toga sam 

 nije mogao ustanoviti. Rečena ptica sjeda bez dvojbe na Anas boschas, 

 dočim nas široki kljun i zeleno blistajude zrcalo (Spiegel) upuduje 

 na A. clypeata. Pošto imadem za porabu neznatni materijal od ptica 

 plivačica, što bi ga mogao upotriebiti za prispodabljanje, to preuzeše 

 potanje iztraživanje patke gospoda A. pl Pelzeln i E. F. pl. Homeyer ; 

 obojica složiše u mnienju, da se ta patka mora smatrati bastardom 

 od Anas hoschas i A. clypeata. Osim toga se po kreljutih opažaju i 

 tragovi albinisma, koji po nazorih baruna Fischer-a* i baruna Stjepana 

 Washingtona pokazuju potomstvo ove patke od koje domade vrsti. 



Opis ovoga zanimivoga eksemplara jest sliededi : 



Ćelo, tjeme, zaglavak i zatiljak te nejasna crta ustnog jaza jesu 

 crno-smedji; dolnja čeljust biela ; grkljan, glava i stranice vrata jesu 

 u gornjoj tredini mutno ilovaste boje, na prvom dielu fino, na ostalih 

 dvijuh pako gusto crno-smedje pjegave ; široki bieli prsten obrubljuje 

 dolnje česti vrata, s traga ga prekidaju crno-smedje pjege protežude se 

 sa glave ; guša, prsa, trbuh i stranice su crno-smedje boje sa širokimi 

 ilovasto-žutimi okrajci na gornjih čestih, tako da izgledaju ilovasto- 

 žute, dočim tamna temeljna boja jedva proviruje; prema dolje jedva 

 se pak pokriva užimi smedjimi okrajci. Dolnja repna pokrivala jesu 

 crno-smedja, ilovasto žutih okrajaka i nepravilno prugava i vrpčasta ; 

 pleda, hrbat i trtica jesu crno-smedje boje, a samo pojedina pera 

 imadu malene ilovasto-žute okrajke; krila su tamno-smedja, izuzam 

 prvih pet primarnih krilca, koja su bielkaste boje sa čisto bielimi 

 batuljicami; zrcalo je blistavo -zelene boje, dolje i gore mutno-bielo 



Mittheil. d. ornithol. Verein in Wien. IX. 1885, pag. 44. 



