155 



I tako bill ja iztiimačio za što u Visiania nisu spomenute za 

 okolinu dubrovačku tolike i tolike biline, koje rastu samonikle. 

 Izmedju ostalih n. pr. bile bi i posve poznate sliedeee: Castunca resca 

 DC. na Ljiibču, l)lizu Kliševa raste divlja u velikim eksemplarima; 

 pak na Lopudu put Gospe od Smija. 



Lauras nobills L raste svakud, dapače ima jedan kraj u Pod- 

 srgju, više Kieke, što se zove „u lovorikama"; Pivns Pinea L. 

 na Dubcu i u Gružu; Amarantlms prostratus Balb. svud po razsad- 

 niciiua, po putima; Clinopodmm vulgare L. Podsrgje. 



Ovakvili sličnih primjera mogao bih silu navesti ali ih krat- 

 koće radi izostavljam. Siiieziiici pisao je kratku opazku u opisu 

 svog putovanja kroz Dalmaciju Th. Pi chi er, sakupljač bilina. 

 Ilekoh opazku jer sbilja nije drugo; on ne navodi nego jedanaest 

 (posve dobro poznatih!) bilina, i zadovoljava se tim, da opisuje noć, 

 koju je (u Splitu) usljed komara i drugih živinica sproveo u bdenju. 



Suviše 0. Appendi ni, prem ,i)rofanus" što se botanike tiče, 

 nabraja njekoliko bilina, koje po kazivanju njekoga Konavljanina, 

 rastu na Sniežnici. Tu nadodaje i sam opazku, da se pod imenom 

 „Sniežnica" shvaća i ciela okolina, te tako je opravdano, kad se tu 

 čita, da na Sniežnici raste: ognjica (Sinapis uroensis L), pas vica 

 (Solanum nigiuin L), te ti vi ka {SmUu.v, aspera L), pa p raca ru- 

 njava {Cetcrach of/icinarnni L), p a p r. sitna {Adiantnm CapUliis 

 Veneris L\ broć [Uuhia tinctoinin L). vidac (Eujihras/a offuiualis 

 L) i tolike druge. 



Tko je bolje a valjda i temeljitije proučio Snicžnicu, nije, žali 

 bože, pisao pak tako ne imamo nikakvu svjedočbu od mnogih naših 

 biljara kao n. pr. Neumayera i Vodopića. Ovaj posljednji bijaše u 

 svojoj mladosti župnik u Konavljima i bavio se marljivo Üoristikom 



Tim zaključujem ove dvie rieči predgovora, opazkom da biline, 

 koje ja navodim za Sniežnicu jesu dobro klasilikovane, jer sam prije 

 svega želio, da kritično postupam a s druge strane, da ne pritegnem 

 na se nepovoljne kritike. 



U tu svrliu svaku sam bilinu uporcdjivao sa slikama Keichen- 

 bachove Ivoit. il gcrmanicac^ pak sa Vis i a nie vom : Flora dal- 

 matica. Prispodabljao sam sam sa sbirkom zool. -botaničkoga družtva 

 u Peču, a nadalje za nepoznate ili sumnjive obratili se na veleuč. 

 gosp dvorskoga savjetnika prof, viteza Kernera, kojemu i ovom 

 sgodom izkazujem moju najsrdačniju zahvalnost za ne malen trud. 

 Mislim dakle , da su biline posve točno označene. Dapače da dadem 



