173 



Dakle H. nije bio , ali ni Kalchbrenner nije iz istog uzroka 

 mogao biti, jer i on veli u predgovoru „Icon. sei. Hym. Hung." 

 izmeđju ostalog: „Er (Schulzer) hat.... mit ausdauernder Liebe 

 zum Gegenstande und seltener Geschicklichkeit die gefundenen Pilz- 

 arten beschrieben und abgebildet und so ein drei reichlich illustrirte 

 Bände bildendes Manuscript zuwege gebracht." 



Tomu klevetniku nije dakle Schulzer znao za ime i nije sc dalje 

 tim ni zanimao, jer je imao, kako sam veli, dosta koristnijega za 

 znanost i domovinu raditi „als einem Herostrat neuester Fa9on 

 nachzuspüren." 



I tako je ciela stvar spavala mirno kroz 7 godina, dok nije 

 Schulzer prebirud svoje papire nabasao na ovu kritiku, koju sma- 

 traše ipak javnosti predati i razjasniti, doznavši medjutim i za autora 

 iste kritike. 



Magjarskom izvoru pridodao je njemački prievod, da se čitatelj 

 lakše snadje. U ovoj kritici predbacuje se Sch-u da njegov navod, da 

 kod Hymenomyceta izim običnih bandialnih trusova imade i drugih 

 različnih, nije nov, pošto su i drugi prije njega taj pojav motrili, 

 da je njegovo iztraživanje površno mal ne lahkoumno, da su mu 

 aparati za mikroskopiranje za današnju znanost nedostatni, da samo 

 mimogred pominje smolaste izcjedine njeke gljive, a da taj svoj 

 navod dokazima ne potvrdjuje, tim više, što dosele nisu gljive poznate 

 bile, da izlučuju smolu Pak i za ovo veli kritičar, da je površno 

 izradjeno , jer ako je nješto Ijepičavo , ne sliedi , da se to smolom 

 nazove. Sto se odroda (Missbilđung) Polyporus lucidus tiče , da je 

 doduše interesantan, ali da nema nikakve vece vriednosti, nego da 

 se u kojem stručnom listu samo napomene. Iz dosele rečena drž 

 referenat, da se ne može preporučiti radnja Sch. za tisak. 



Na ovu kritiku slaba temelja obara se Sch. svom oštrinomi 

 svoga pera, dokazuje, da su svi navodi referenta Haszlinszkia (dakle 

 onaj isti, koji ga prije toga hvalio u „Flori") potekli jedino iz sebič- 

 nosti i zavisti, te da se osnivaju na neznanju, poziva se na svoje 

 dugotrajno djelovanje na mikologijskoni polju , koje mu priznaše 

 mnogi strukovnjaci n. pr. Quelet riečmi: „Opus Schulzeri eximie 

 elaboratum , splendidis figuris ornatum , labore longissimo et prae- 

 sertim veritatem honestissima suffultum." „Denique mihi admirabile, 

 pretiosum amplissimumque monumentum scientiae nostrae aedificavit 

 illustrissimus Schulzer et in saecuio nostro nullus auctor superaverit 

 nostrum indefessum amicura". I Bresadola imajudi njegove „Fungi 



