231 



njeni venoznom krvlju; Blum enb ach ^^ i Durhann u tont, da su 

 moždani za vrieme sna manje krvlju obskrbljeni, nego li u budnom 

 stanju. 



Nu sve ovo bje poslije pobijeno : pokusi niesu bili izvedeni 

 nuždnom opreznošdu. 



Prever tumači stvar ovako od prilike. — Direktno opažanje 

 pokazalo je Helmholzu i Du Bois-Reymondu i mnogim drugim fi- 

 ziologom, da je kontrakcija mišica spojena sa prilično energičnimi 

 chemičkimi procesi u mišici samoj, i da se pri ovih chemičkih pro- 

 cesih iz raznih sastavina mišice n. pr. iz glikogena, kreatina etc. 

 razvijaju novi spojevi, koji skoro svi to značajno svojstvo imadu, da 

 se radje spajaju sa kisikom, nego li oni chemički spojevi, iz kojih 

 su uslied oksidacije istih postali. Ako se dakle uslied dužega rada u 

 mišici mnogo ovakovih chemičkih raztvorbina nakupi, upotriebiti de 

 se sad kisik, koji se u krvi do dotične mišice dovadja za oksidaciju 

 tih raztvorbina, a neće ga preostati dovoljno, da spajajuči se sa 

 substancijami mišice n. pr. sa glikogenom kontrakciju mišice omo- 

 gućuje. Mi kažemo onda: mišica se je umorila. 



Kada čovjek duševno štogod radi, spojen mu je taj duševni 

 rad takodjer sa chemičkimi procesi u „organu duše", u sivoj kori 

 velikih moždani. I u moždanima će se dakle poslije dugotrajnoga 

 duševnoga rada morati nakupiti ovakovih raztvorbina, koje če i ovdje 

 imati svojstvo, da se vrlo rado spajaju sa kisikom. Sav kisik, krvlju 

 u moždane doveden, upotriebiti če se onda za oksidaciju tih raztvor- 

 bina, a uslied nestašice kisika potrebnoga za te svrhe, prestati če 

 „organ duše", siva kora velikih moždani, funkcionirati, i tim je na- 

 stupilo ono stanje u duševno tjelesnom životu ljudskom, koje mi 

 snom zovemo. 



Ova teorija dakle traži uzrok snu u tih chemičkih raztvorbinah, 

 koje se po teoriji najprije samo lokalno u dotičnom organu, a po- 

 slije i u krvi samoj nakupe. Chemija je pokazala, da je vedi dio tih 

 raztvorbina, koje pri radu mišica, dakle i pri djelovanju moždani 

 nastaju, natrkon ili /calium lacticam (Liebig, Claude Bernard, Du Bois- 

 Reymond, Reincke itd.). Preyer je s toga rekao: ako je moja teo- 

 rija prava, morati ce čovjek ili životinja od vedih doza natrija lact. 

 pospan postati, a možda i zaspati. Preyer sam izveo je mnogo po- 

 kusa u tom smislu, a njegovi vlastiti pokusi kao da su vrstni, da 

 potvrde njegovu teoriju. Traženi uspjeh nastupio je naime skoro kod 

 svih njegovih pokusa. 



