235 



Ljetni san amfibija imade svoj uzrok u tromom animalnom i 

 vegetativnom živovanju tih životinja. Poznato je, da je nekojim zmi- 

 jam n. pr. dovoljno u mjesec dana jedan put dati hrane. Ali i ani- 

 malni život im je trom: intramolekularna vibracija atoma njenih 

 moždani slaba je, jer se slabo kisika troši, a i taj se samo vrlo po- 

 lagano nadomješta. Visoka temperatura ljetnih dana upliva u toliko 

 na te chemične procese u moždanima, da pod uplivom njezinim i 

 disocijacija i oksidacija ugljika mnogo živahnijom postaje. Za ljetno 

 vrieme se dakle intramolekularni kisik mnogo brže troši, nego li 

 inače, a budud da je probava kod tih životinja i ljeti troma, nede 

 se modi potrošeni ugljik i kisik podpunoma nadomjestiti. U tom leži 

 uzrok ljetnomu im snu. 



Emil Heubel", docent u Kievu, nastojao je oko toga, da 

 ovu teoriju Pfluegerovu pokusi potvrdi. Poznati Kircherov experi- 

 mentum mirabile bio je podlogom njegovih pokusa. Kircherje naime 

 god. 1646 prvi izveo sliededi pokus: položio je kokoš na stol, sti- 

 snuo ju ondje i preko kljuna, položena na stol, potegao kredom (rtu. 

 Kokoš je ostala dugo vremena u istom položaju, nemaknuv se, ako- 

 prem je Kircher nije više držao On s toga veli: „cuius quidem rei 

 ratio alia non est, nisi vehemens animalis immaginatio, quae lineam 

 illam in pavimento ductam vinicula sua, quibus ligatur, apprehendit". 

 Slične su pokuse izveli poslije i na drugih životinjah, a i na samom 

 čovjeku; a na temelju ovih vedinom zlo razumjevanih pokusa razvi- 

 jala se je nauka o hipnotizmu, umjetnost magnetizera i mnoge druge 

 šarlatanorije. Emil Heubel trudio se je, da dokaže, da sve ono, što 

 su eksperimentatori prije njega hipnotizmom nazvali, nije ništa drugo, 

 nego li običan san, te je uztvrdio, da upravo u mogudnosti životinje 

 tim putem uspavati, kojim to hipnotizeri čine, leži najhitniji dokaz 

 za podpunu izpravnost Ptluegerove teorije o snu. 



Kircherov experimentum mirabile izveo je na žabi sliededim 

 načinom. Položio je žabu na ledja, desnom rukom fiksirao joj je glavu 

 i prednje ekstremitete na stolu, a s lievom rukom stražnje ekstremi- 

 tete i ostalo tielo žabe tako, da se ova nije mogla baš ni maknuti. 

 Ako je soba bila dobro potamnjena i u njoj sve tiho, zaspala je 

 žaba nakon 5 — 10 časova, ona je bila hipnotizirana. 



Ovo tumači Heubel po Pfluegeru ovako : kod nižih život'nja 

 niesu toplina moždani skupa sa. chemičkimi procesi u molekulih 

 njegovih dovoljni, da potaknu onoliku vibraciju atoma u masi mo- 

 ždani, koliko se toga iziskuje za uzčuvanje budnoga stanja. Najvedi 



