241 



lahko mjeriti po jakosti podražka, koji je nužclan, da se uslied njega 

 dotični spavajudi individuum probudi -•"'. 



S a n d e r, S i e m e n s -' , K a c h 1 m a n n i W i t k o w s k i ^'^ i 

 drugi našli su, da se zjenica pod uplivom svjetla tim manje mienja, 

 čim je dublji san ; a 1 1 o ra a r R o s e n b a c h ^'^ našao je znatnu 

 depresiju svih reflexa. 



Ovi su pokusi dali povoda, da je ova zadnja navedena teorija 

 uzrocih sna u tora smjeru nadopunjena, te se uzima, da je i funkcio- 

 niranje kičmene moždine za vrieme sna nešto smanjeno (Marschall 

 Hall, Valentin •"■). 



Ottomar Rosenbach veli: u snu su cerebralni senzorij i 

 cerebralna volja dokinuti. Da je san posljedica jedino toga dokinuća 

 motornoga i senzornoga funkcioniranja moždani, dakle da uzrok 

 snu, u smislu prije navedene teorije, sbilja samo u tom leži, da je 

 komunikacija izmedju sive kore 7elikih moždani i periferije, a poi- 

 mence i kičmene moždine prekinuta: morali bi u smislu zakona fi- 

 ziologije refleksi biti pojačani. Budući pako da toga nije, dolazimo 

 do zaključka, da je za vrieme sna doduše sbilja komunikacija iz- 

 medju sive kore i kičmene moždine prekinuta ; ali da centrum za 

 priečenje refleksa, kojemu je sjedište takodjer u sivoj kori velikih 

 moždani, ostaje u savezu sa kičmenom moždinom, te da prieči re- 

 flekse A ovo priečenje refleksa za vrieme sna mora da je potaknuto 

 istom onom promjenom u moždanima, koja je i uzrokom sna. 



Ovo su od prilike najbolje teorije o uzrocih naravnoga sna. 

 Svaki je sigurno već uvidio, da smo još vrlo udaljeni od toga, da 

 mu razloge apodiktičnom sigurnošću izrečemo. 



Pomrčanja sunca vidi naobražena Evropa samo dva tri put 

 svakoga stoljeća: a ipak mu se razlog znade. 



Astronom će na časke tačno izračunavati, kada će hiljade i hi- 

 ljade milja udaljeni mjesec na svom putu kroz svemir doći tako 

 pred milijune i milijune milja udaljeno sunce, da sjena upravo na 

 ovu ili onu tačku zemlje pada. Lahko je to astronomu; jer su ljudi 

 već prije više nego dvie hiljade godina pojave na nebu proučavali. 



I san je pomrčanja samosviesti duševnoga života našega; ali 

 za njega se nitko nije zanimao: jer kako bi čovjek pojave na svom 

 tielu proučavao, kada mu je slobodno proučavati nebeska tjelesa?.. 



16 



