250 



U razvoju najstaliiiji, a u anatoinijskom pogledu najpromjen- 

 Ijiviji sastavni dio sjemene lupine nedvojbeno je vanjska epidei'ma - 

 Oua se je u karakterističnom obliku sačuvala u većine zrelog sje- 

 menja, dapače onda, ako su svi ostali omotni slojevi izrinuti ili 

 resorbirani (Orobandir). — U Legumi nosd stvara ona oraašan sloj, 

 sagradjen od prismatičkih ili palisadnih stanica, a slično i u Älusa- 

 cea te Cannacea, gdje je za sjemene lupine spomenutih porodica upravo 

 stalno obilježje. — 



Često puta stvaraju epidermalne stanice različite izbočine, pa- 

 pile, zrnca i t. d , uslied kojih površina sjemena postaje neravna, 

 manje više hrapava, kako to n. p. u Curyophijìlaved nalazimo '. — 

 Osim toga prevlaci epidermalne stanice na vanjskoj njihovoj površini 

 obično kutikula, dočim im se stiene odlikuju nejednakim i nepra- 

 vilnim odebljivanjem, — 



Nu imade na drugoj strani primjera, gdje su epidermalne sta- 

 nice postale sočne ili mesnate (Oxaìis, Punica), ili su im se stiene 

 kemički pretvorile u sljuz, kao kod Liu/im, Cijdonia i dr., a kadkada 

 je dapače ciela sjemena lupina mesnata. - - Kao oso1)inu epiderme 

 možemo još iztaknuti prisutnost puci, što ih je nači na njekom sje- 

 menju. Schumann našao ih je u njekih Ciuma — vrsti ■\ Schlei- 

 den kod Nelumhium,'^ Kny -kod Viola tricolor, napokon Godfrin 

 na sjemenju mnogih drugih bilina. 



Spomenute prizmatičke ili palisadne stanice, od kojih je kad- 

 kada epiderma sagradjena, nalaze se jednako razvite i u drugih slo- 

 jevih izpod epiderme. Tako sastavljaju u Convolvulacea i Malvacea 

 drugi ili treći, a nalaze se u Cucnrhitacea te Labiata u još dublje 

 ležečih slojevih sjemene lupine. — Slične stanice dolaze medjutim i 

 u njekih perikarpih, pa i u oplodju vrsti M'irsilia. '•* — One su re- 

 dovito radijalno otegnute, debelostjene, u gornjoj polovici, prema vanj- 

 štini okrenutoj često znatno sužene {Papilioiuiceae), a membrane nji- 

 hove na nutarnjoj strani raznimi kanali providjene. — Na tangen- 

 cijalnih prorezih su im konture pravilni poligoni, lumen im je veoma 



* Hegel 111 ai er, lieber Bau u. Entwickeluntr einiger Cutieiilaryebilile. 

 Pringsheim Jahrb. f. wiss. V.of. Bà. IX. 1874. 



- L. Lanessan, Sur la structure de la graine du Garcinia Mangostnna. 

 Bull. d. la Société Linnéenue de Paris 1875. 



3 Samenschale von Canna. Bot Zcitg. 1871. 



'' Seh leiden Grundz. d. wiss. Bot. 



•' Metten ius, Beiträge zur Kcnntiiiss der lihizocariiecn 1)^40. 



