256 



sjemeni pupoljak dvama intcgiunentima. Mikropila je jako malena, 

 bto potiče odatle, da su se rubovi nutarnjeg omoia vrlo sbližili te 

 u šiljak suzili, što kod vanjskog omota ne biva, te je otvor, što ga 

 o\aj na tjemenu ostavlja dosta znatan. 



Oblik sjemenog pupoljka naliči na krušku; na pedini trbušasto 

 n.ibreknut, sužuje se prema mikropili sve više, te dužinom svojom 

 mnogo puta nadmašuje širinu. Jezgra njegova sagradjena je od tan- 

 kostjene parcnhimatičke tkanine, koja je osobito u okolici mikropile 

 dosta neznatno razvita, buduć ovdje pretežni dio sjemenog pupoljka 

 zauzima embrionalna mješina, koja se kao široka šupljina povlači od 

 mikropile skoro do pedine, razširujud se pomalo u bazalnom, na- 

 breknutom dielu sjemenoga pupoljka. 



Oba integumenta prika/.uju nam se prije oplodnje kao četiri 

 stanična sloja, (SI. 1.) od kojih po dva pripadaju jednomu omotu. 

 Svaki sloj sastavljen ji^ samo od jednog staničnog reda. Samo u 

 okolici mikropile umnožao se je broj redova uslied dieljenja stanica, 

 što se je u ostalom ogr.mičilo samo na slojeve vanjskog omota, 

 dočim je nutarnji omot o.^tao dvoredan. 



Što se tiče oblika stanica u pojedinih slojevih, to treba iztak- 

 nuti, da se vanjski sloj vanjskog omota ved vrlo rano počima dife- 

 rencirati kao epidorma, uslied čega i stanice ovoga sloja primaju 

 oblik, koji je za epidcrmalnu tkaninu karakterističan, a očituje se 

 poglavito u tangencijalnom sploštenju elemenata te u skorom gubitku 

 staničnog sadržaja. Osim toga otegnule su se stanice ponješto u 

 smjeru glavne osi. Stanice drugog i trečeg sloja u mladosti još su 

 posve jednake. Skoro medjutim opažaju se i medju njima znatne 

 razlike, te se drugi sloj odlikuje naročito tim, da su mu se stanice 

 nješto otegnule. u smjei ii krade osi sjemenoga pupoljka, pak se proma 

 tomu križaju sa cpideruialninii stanicami pod kutom od 900 (SI. 3 ). 

 Sticiie ostale su im veoma tanke, a sadržaj im jo prot.ipl;i.sniatičan. 

 Istodobno diferencirao se je i tredi sloj. Stanice zadobile su mu 

 posve nepravilne oblike, medjusobni njihov savez oslabio je, a medju 

 stanirauii opažaju se jirazni prostori, koji vremenom sve vedi postaju 

 (SI. 4 ) 1 u ovili stanica stiene su vrlo tanke, lumina izpunjena 

 protoplasmoni, stanična se. je/,gra dobro razabire, a osim toga ima 

 u protoplasmi i raz-ijanih /.rnaca klorofila. Oba ova sloja zajedno 

 na pnpriečnoin prorezu slabo se iztiču, bududi ved za rana vrlo jako 

 tangencijalno stisnuta (SI. 2 ). 



