25^ 



samo u okolici kalaze diele se ove kadkađa tangeiicijalninii stienami 

 tako, da broj redova ovdje naraste i na 5-8. Epiderma medjiitim i 

 tu ostaje jednoredna. Jezgra sjemenoga pupoljka sagradjena je ta- 

 kodjer od tankostjenog parenhima; stanice su mu poligonalne, dosta 

 siromašne na sadržaju te pomalo izčezavaju, docira ili izrivava rastuća 

 embrionalna mješina, a poslije oplodnje tkanina endosperma. Samo 

 najgornji stanični red jezgre sačuvao se je nepromienjen te se kasnije 

 diferencira u perispermalni sloj (SI. 11. p.)- üslied bogata stanična 

 sadržaja ved se za rana ovaj sloj pred drugimi iztiče na popriečnom 

 prorezu. Poslije oplodnje, kadno se je več mladi zametak razvio u 

 podobi solidne kruglje, a na stienah embrionalne mješine ved se 

 naslagalo dosta endosperma, ipak se u strukturi pojedinih omotnih 

 slojeva skoro ništa još nije promienilo, izuzev jedino to, da su se 

 stanice nješto povedale, a epidermalne neznatno otegnule poredno sa 

 duljom osi sjemenoga pupoljka. Stiene njihove još su tanke, tek sa- 

 svim neznatno valovito nuborane, a sadržaj potegao se u sredinu 

 lumena (SI. 13.). Ostali slojevi ne pokazuju nikakvih promjena. 



Istom iza njekog vremena, kadno je stiena plodnice ved stala 

 žutjeti, plod dakle dozrievati, opažaju se na pojedinih slojevih pro- 

 mjene, koje im podavaju definitivne oblike, kakove onda i u zreloj 

 sjemenoj lupini nalazimo. Promjene sastoje u sliededem : Stanice 

 epiderme još su se nješto otegnule i postigle tako svoju konačnu 

 veličinu do O'lmm. ; sadržaja sasvim je u njih nestalo, stiene udeb- 

 ljale su im znatno, naročito vanjske, koje se tiču perikarpa, svuda 

 reaguju na kutikulu te su posve pravilno valovito naborane (SI. 12.). 

 Drugi i tredi sloj zajedno vrlo su neznatni, te se na popriečnom 

 prorezu prikazuju kao tamnija pruga, bududi vrlo jako tangencijalno 

 stisnuti. Stanice drugog sloja, izprva pačetvorinaste (SI. 15.), postale 

 su nepravilna oblika, vedinom pako nješto su otegnute poredno sa 

 duljom osi sjemena. Stiene ostale su im tanke, a sadržaj nije posve 

 izčeznuo niti za vrieme zrelosti (SI. 12. b.). Veličina im je 0'05mm. 

 Tredi sloj najjače je stisnut, do podpune nejasnosti. Na tangencijalnih 

 prerezih razabire se, da sačinjava tanku prozirnu kožicu, sagradjenu 

 od nješto otegnutih poligonalnih stanica. Osim epiderme najbolje je 

 napokon razvit četvrti i ujedno zadnji testalni sloj. Stanice su mu 

 poredno sa epiderraom otegnute 0"00 duge, ü'03 mm. široke, poli- 

 gonalne. Stiene su im tanke, a lumen bez sadržaja. Perispermalni 

 sloj napokon jednak je onomu kod Fagopymm. 



