266 



driižiije se još epiđermalni sloj jezgre sjemenoga pupoljka, koji se je 

 i u zreloj sjemenoj lupini sačuvao kao dobro razviti perispermalni 

 sloj. — 



Od omotnih slojeva već se za mladosti iztiče prvi i četvrti ve- 

 ličinom svojih stanica, dočim su one dru^^oga i trećega sloja manje 

 i sada već tangencijalno sploštene. — Ova se okolnost još bolje ra- 

 zabire na zreloj testi (si. 25). Drugi i treći sloj tako su se slabo 

 razvili, stmice njihove u tolikoj mjeri sploštiše, da nam je u većine 

 slučajeva upravo nemoguće na popriečnih porezih sva četiri sloja ra- 

 zabrati. — Drugi i treći sloj prikazuju nam se tada zajedno kao 

 nješto tamnija pruga, koja se provlači izmedju stanica epiderme te 

 onih četvrtog sloja. Pojedine stanice jedva se i kod najboljeg pove- 

 ćanja dadu razabrati, kod njekih vrsti baš nikako, kod drugih bolje. 

 — Što u obće histologiji ovih dvaju slojeva možemo znati, zahva- 

 ljujemo pretežno tangencijalnim prorezom. — Kao najshodniji objekt 

 u tom pogledu preporuča se R. salicifolms. 



Najljepše su razvite stanice epiderme. — Oblik im je obično 

 posve nepravilan, otegnut u smjeru glavne osi; stanične stiene su 

 neravne, različito previte (si. 14.), uz to dosta tanke i prema vanj- 

 štini samo tankom kutikulom providjene. - Dužina im iznosi u raznih 

 vrsti od 013 —0-26 mm, a širina, dotično debljina 0*021 — 0-052 

 mm. — Lumen im je redovito izpunjen zrakom. Drugi sloj sasta- 

 vljaju malene, nješto otegnute stanice, vrlo tankih stiena, izpunjene, 

 protoplasmora. Smier njihov siječe se s onim epidermalnih stanica 

 pod pravim kutom. Dužina im iznosi od prilike 0-021 — 0*026 mm. 

 a širina jedva treći dio toga. - Stanice trećeg sloja stvaraju vrlo 

 tanki jednoredni parenhim. Oblik im je poligonalan, tangencijalno 

 sasvim splošten, stiene tanke (si. '26). Sadržaj nikakav, ili malo pro- 

 toplasme; kod li. sulici foUas našao sam i malenih kapljica ulja u 

 tih stanica. Drugi i treći sloj zajedno na prorezu jedva zauzimlju 

 debljinu od 8 ]j.. — Zadnji (četvrti) integumentalni sloj opet je dobro 

 razvit i sjeća donekle na epidermu (si 27). Stanice teku uzpoređno 

 sa epidermalnimi, samo što im je oblik mnogo pravilniji, a veličina 

 manja. Dužina im iznosi 005, a širina 0-017 mm. Stiene vanredno 

 su tanke i pravilno borane Na prorezu sti im konture približno četvo- 

 rinaste, lumen je izpunjen zrakom Stanice perispermalnog sloja napo- 

 kon i ovdje su pravilno poliodrične, sa premjerom od 0-021 — 0-026 

 mm., a lumen izpunjen proteinom. — 



