268 



metak postrance je položen u brašnastom enđospermu, uz to je 

 spiralno ili poclko vasto za vit. — 



Chenopodium Tourn. 



Vrsti što sam ih iztraživao i to: Chenopudium rubrum L. Ch. 

 Bonus Hearicus L.^ Ch. Botrys L., Ch. ambrosioides L. i Ch. Quinoa 

 moći je, što se sastava njihovih sjemenih lupina tiče, lučiti u dvie 

 skupine. - Ü jednoj je testa tvrda, lomiva, obično tamno bojadi- 

 sana; simo spadaju od poraenutih vrsti prve tri, dočim je u ostalih 

 dviju sjemena lupina tanka, kožasta, svjetlije bojadisana, dapače pro- 

 zirna. — U prvu skupinu spadaju osim toga još Blitum (Chenopodium) 

 capitatum L. i BI. virgatum L. — 



Glede broja sastavnih česti sjemene lupine slažu se obje sku- 

 pine. Testa postala je od dvaju integumenata, a svaki je od njih 

 prvobitno sagradjen od dva jednoredna stanična sloja. — Vrlo rano 

 medjutim preotimlje mah jedan od tih slojeva i to epiderma u raz- 

 voju, dočim se od ostalih slojeva naročito drugi i četvrti u većine 

 slučajeva dalje ne diferenciraju i samo treći, t. j vanjski nutarnjeg 

 omota po sastav sjemene lupine zadobiva njeku važnost. — Drugi i 

 četvrti sloj izčezavaju doskora ili su tako jako stisnuti, stanične 

 stiene raztrgane i uvenute, da se na popriečnom prorezu u obće više 

 ne razabiru (si. 28.), dočim se na tangencijalnih prorezih opažaju 

 mjestimice ostanci tankih parenhimatičkih tkanina, koji su preostali 

 od drugog i četvrtog omotnog sloja. — 



Samo kod Ch. ambrosioides L. sačuvao se je četvrti sloj kao 

 tanka prozirna kožica, sagradjena od vrlo tankostjenih stanica, koje su 

 0-09 mm. duge, a 0-04 mm. široke. 0.-im toga odlikuje se ova vrst 

 i tim, da je drugi sloj sjemene lupine razvit, dočim je treći zakržlja- 

 vio. I drugi ovaj sloj sačinjava prozirnu kožicu, sagradjenu od tan- 

 kostjenih stanica, ponješto nepravilna oblika, od 0*043 — 0-06 mm. 

 dužine i 0-013— 002 mm. širine (si 34). 



Kod svih ostalih vrsti našao sam samo razvitu epidermu i 

 treći sloj. — Kod prve skupine odlikuju se epider malne stanice iz- 

 vanrednim odebljanjem njiliovili sticna. Ovo počima već kratko vrieme 

 iza oplodnje naročito na vniijskili slienali, koje se perikarpa dotiču 

 i napreduje centripetalno tako dugo, dok. je za vrieme zrelosti lumen 

 već skoro sasvim izčeznuo (si. 2S). - Sticne pokazuju sada očitu 

 laraelarnu strukuru, one su sko^o kutikularizovane, a boja im je 

 crna, zagasito smedja ili tamuužuia. Odebljanje im je osim toga 



