269 



često nepravilno, porozno; (si. 29.) oblik samih stanica ili je poligo- 

 nalan, širina i visina njihova tada približno jednaka, 0"034— 0-043 

 mm. (Ch. rvhrum)^ ili su otegnute nješto u smierii glavne osi sje- 

 menke (Blitum) (si. 30). 



Epiderraa sjemene lupine u vrstih druge skupine (Ch. amhro- 

 sioiđes i CJi. Quinoa) razlikuje se od opisane u prvom redu tim, što 

 su joj stanice ostale tankostjene, uslied čega i ciela sjemena lupina 

 dobiva drugi karakter. — Stiene kutikularizovane su doduše, ali su 

 često ostale prozirne. — Oblik stanica je kod Ch. amhrosioides posve 

 nepravilan (si. 31.), stiene i/previjane, stanice nješto otegnute, a ve- 

 ličina njihova vrlo promjenljiva, od 05 — 0*22 mm. Na zrelom sje- 

 menu poprimila je epiderma žućkasto-smedju boju. Nasuprot tomu 

 ostala je ona kod Cl. Quinoa bezbojna, prozirna kožica. Sagradjena 

 je pako ovdje od malne okruglih tankostjenih stanica (si. 32.) sa 

 premjerom od 0-05 —0'09 mm. — Osim neznatnih ostanaka drugog 

 sloja, što ih je kadkađa izpod epiderme naći, razvio se je skoro kod 

 svih Chenopodium -vrsti samo još tredi omotni sloj. Ovaj prikazuje nam 

 se svuda u istom obliku, pak i vrsti sa tvrdom ili kožnatom epi- 

 đermora ne pokazuju nikakvih razlika obzirom na sastav ovoga sloja. 

 Razvio se je pako u formi tanke, svjetlo žute prozirne kožice. — 

 Stanice su mu četvorinaste ili poliginalne, jako tangencijalno stisnute, 

 stiene dosta debele, na površini prugaste (si. 33). Veličina im je 

 popriečno 0.022 mm. — Na taj sloj prislanja se neposredno tkanina 

 endosperma, a samo riedko naći je medju njim i medju ovom osta- 

 naka prvobitnog četvrtog omotnog sloja. Iznimku čini u tom, kako 

 smo vidjeli, Ch. amhrosioides. — Perispermalni sloj izrinut je redo- 

 vito endospermom te se je samo oko radikule zametka sačuvao u 

 malenom broju stanica, Ü ovih tada nalazimo ulja i proteina. 



Kako se iz svega razabire cjelokupni je sastav sjemene lupine 

 kod Chpuopodiìtm-xvBtì vrlo jednostavan. Najhitniji joj je sastavni dio 

 epiderma, a o.sim nje joŠ neznatan jedan sloj (HL), koji se je razvio 

 od jednog diela nutarnjeg omota. 



Beta vulgaris L. 



Kampilotropički sjemeni pupoljak zaodjenut je dvama integu*- 

 mentima; svaki od ovih sagradjen je opet od dva reda stanica. -- 

 Drugi i treći stanični red stapaju se za rana u jednu cjelinu, stva^ 

 rajući parenhimatičku tkaninu, koja se je utisnula medju vanjsku i 

 nutarnju epidermu. — Za vrierae oplodnje izmedju stanica pojedinih 



