274 



maini sloj, sagradjen od jednog reda stanica, samo mjestimice izrinut 

 je on endospermom. — Stanice sn mu izodiametričke, poligonalne, 

 stiene njihove znatno, ali pravilno odehljane, sadržaj aleiiron i ulje. — 

 Veličina im iznosi kod raznih vrsti od 0017 — 0-021 mm. 



Achyranthes borbonica Willd, 



Za iztraživanje imao sam samo zrele plodove. Tsii su veoma 

 sićušni, jedva 1 mm. veliki, — Sjemenka providjena je tvrdom, lo- 

 mivom, crnom testom. Anatomijska joj se struktura podpuno slaže 

 sa opisanom kod roda Amnrantns. - I ovdje nalazimo naime dobro 

 razvitu epidermu kao najomašniji sastavni dio sjemene lupine, zatim 

 jedan subepidermalni sloj i napokon tanku prozirnu kožicu kao nu- 

 tarnju epidermu. — Perispermalni je sloj kao u Ainnnuitns. 



Ceiosia cristata L. 



Različite odlike ove vrsti, što sam ih imao u svih stepenih 

 razvitka na razpolaganje, slažu se podpuno medju sobom obzirom na 

 sastav njihovih sjemenih lupina. Sjemena se je lupina razvila od dvaju 

 integumenata, od kojih je svaki u mladosti tipično sagradjen od dva 

 stanična reda. — Karakteristično je u ostalom, da se ova četiri sta- 

 nična reda u omotih jednog te istog sjemenog pupoljka ne nalaze 

 uviek i svuda razvita. Jedan ili dva stanična reda ved su prije 

 oplodnje mjestimice sasvim izčeznula tako, da se omoti n;i popriečnom 

 prorezu prikazuju sastavljeni čas od četiri, a na drugom mjestu samo 

 od dva stanična sloja. U potonjem slučaju sačuvao se je od vanjskog 

 i nutarnjeg omota samo po jedan red stanica. 



Na posve mladih omotih opet je vanjska epiderma, koja se 

 veličinom i oblikom svojih stanica odlikuje pred svimi drugimi slo- 

 jevi. — Stanice za dvostruko nadmašuju veličinom one ostalih omotnih 

 slojeva, oblik im je četvorinast, sadržaj njihov ved za rana izčezava, 

 dočim im se stiene istodobno znatno odebljavaju i to porozno-mre- 

 žasto, a na vanjskoj im se površini diferencira kutikula. - Elementi 

 ostalih slojeva znatno su manji, oblik im je okrugao, sticne tanke, 

 a lumina još protoplasmom izpnnjena. Tek njcšto kasnije moči 

 je opaziti, da se je drugi i četvrti sloj (gdje su sva četiri u obče 

 prisutna) u daljnjem svojem razvoju zaustavio, dočim se treči, t. j. 

 vanjski nutarnjeg omota dalje razvija i diferencira, — Stanice prije 

 okrugle, pomalo postaju četvorinaste, povečavajn se pri tom donjckle, 



