275 



a stieiie im odebljavaju i ujedno se keraički pretvaraju. Reakcija 

 na celulozu pomalo izostaje, stiene su kutikularizovane. — Stanice 

 drugog i četvrtog sloja izrinute su ved u to doba, ili im je nad još 

 ostanaka u obliku u\'ehnulili stiena, stisnutih do podpune nejasnosti. 



Daijne promjene do zrelosti sjemena samo se još na epider- 

 malnili stanicah dogadjaju. — Vanjska njihova stiena postaje sve 

 debljom te debljom, a i pobočne stiene donjekle odebljavaju tako, 

 da je za vrieme zrelosti lumen malne sasvim izčeznuo. Struktura 

 stiene očito je slojasta, odebljanje je porozno-mrežasto, a boja stiene 

 prelazila je postepeno od žućkaste do tamno crveno-smedje. — Na 

 tangencijalnom prorezu prikazuju nam se epidermalne stanice kao 

 pravilni poligoni sa premjerom od 0-035— 0M)7 mm. (si. 48.). — 

 Stanice trećeg sloja takodjer su poligonalne, znatno tangencijalno 

 stisnute; stiene su im prugasto odebljane; veličina im je od prilike 

 9-036 mm. (si. 49.). 



Zrela sjemena lupina sagradjena je dakle kod roda Ceiosia od 

 dva različita stanična sloja, od kojih je jedan proizašao od vanjskog, 

 a drugi od nutarnjeg omota. Ostali slojevi izrinuti su veé za rana, 

 pak i od preostalih dvaju očevidno je epiderma sama najhitniji dio 

 sjemene lupine. 



Prema nutrinji ji š se je na sjemenu lupinu prislonio perisper- 

 malni sloj, koji se u svemu podpuno slaže sa opisanim kod At» inm/us'i. 



Gomphrena globosa L. 



Sjemena lupina sjeća sastavom svojim na onu od ('ilosin, a i 

 tečaj razvoja njezinoga u bitnosti je isti. — Od prvobitna četiri 

 omotna sloja sačuvala su se do zrelosti sjemena samo dva i to vanjski 

 sloj vanjskog omota kao epiderma i vanjski sloj nutarnjeg omota, 

 t. j. treći po redu. Ostala, dva sloja (II. i IV.) zaustavila su se i ovdje 

 već za rana u daljnjem razvoju, te im je u zreloj sjemenoj hipini 

 samo još uvehnule ostanke staničnih stiena naći. a ciele stanice sa 

 očitim lumenom samo na riedkih rajestih. Ali oblikom svojih stanica 

 razlikuje se koli epiderma, toli i sloj izpod nje od obiju analognih 

 slojeva kod Crluaia. Epidermalne su stanice ovdje znatno manje, 

 0-013 — ()-ü2() mm., forma jako promjenljiva, obično četverouglasta 

 do okrugla, u cielosti dosta nepravilna (si. 51.). Stienc su doduše 

 jako odebljane, ali jednoliko, te su kutikularizovane; boja im je za- 

 gasito žuta do smedja. Stanice sačuvale su svoj lumen, ali su dosta 

 jako tangencijalno stisnute. Sadržaja u njih nema. 



