278 



vedavaju, a na površini njihovoj razvija se kutikula. Stanice tangen- 

 cijalno se sploštiiju, oblik im je nepravilno poligonalan, njcšto otegnut, 

 a stiene neznatno valovito izprevijane. — Istodobno razvila se je i 

 od zadnjeg reda stanica nutarnja epidemia, dočim se središnji redovi 

 prikazuju kao tankostjena parenhimatička tkanina, u kojoj se doskora 

 pojavljuje velik broj intercelularnih prostoi'a. Elementi ove tkanine 

 s vremenom gube svoj sadržaj, stiene im se suše i venu te su za 

 vrieme zrelosti ved sasvim kolabirane, a ciela tkanina dosta jako 

 stisnuta uslied pritiska, što ga na uju proizvodi rastući zametak, 

 dotično endosperm. Zrelu sjemenu lupinu i^sl. 57 ) sastavljaju dakle 

 u svemu tri diferentna stanična sloja, a to su : vanjska epiderma. 

 višeredni subepidermalni parerihim sa posve kolabiranimi stanicami i 

 napokon nutarnja epiderma, kojoj su stanične stiene neznatno porozno 

 odebljane. — Zametak je u endospermu zavit. 



Oxybaphus ovatus Wahl. 



Plodovi slični su onim od Muabilis, ali za više nego polovicu 

 manji. — Perikarp je kožast i zatvara jedinu sjemenku bubrežasta 

 oblika, uzpravnu i providjenu tankom sjemenom lupinom. Struktura 

 ove potonje sudara se u svemu s onom od Mirabilis Jal<ip<i. U cie- 

 lom nalazimo i ovdje tri diferentna sloja, naime: vanjslai e})idermu 

 sa stanicama nepravilna obli kn, dosta ođebljanih, valovito naboranih 

 stiena; nadalje subepidermalnu tkaninu, sagradjenu od njekoliko re- 

 dova parenhimatičkih stanica, koje su tangencijalno produžene i sti- 

 snute; napokon nutarnju epidermu, koja posve odgovara onoj kod 

 J\Hrabili>i. U testi nadi je i tragova librovazalnomu snopidu. 



