je požaliti, što nije rezultatima svojih studija još izdašnije obo- 

 gatio domaću našu strukovnu literaturu. 



Godine 1893. bio je uz neke drugove u Dalmaciji na pu- 

 tovanju posebnim parobrodom. Entomološki rezultat tog puta 

 uvrstio sam ja u svoj članak „Entomološki pabirci sa puta 

 Margite" Glasnik IX. 1896. 



Godine 1893. bio je uz pok. prof. Brusinu izaslan od 

 naše vlade u poslu ribarstva. Godine 1909. bio je poslan s ta- 

 dašnjim muz. asistentom Vogrinom u hrv. Primorje, da pro- 

 učava zaražene smokve s obzirom na štetne kornjaše, a zatim 

 je sam bio poslan u Italiju, da prouči na agrarno-entomološkim 

 postajama u Firenci, Paviji i Milanu bolesti kulturnog bilja, 

 naročito bolesti smokve. Razumije se, da je Korlevič sve to 

 savjesno obavio. 



U godinama, kad su se prirodopisci monarkije sabrali oko 

 društva „Zoologisch botanische Gesellschaft" u Beču kao za- 

 jedničkoga ognjišta, vidimo i našega Korlevića kao člana počam 

 od godine 1878. 



Već u svojoj radnji u programu riječke gimnazije godine 

 1885. kaže: „Da se i u tom pogledu pomaknemo za napredni- 

 jimi narodi, da liepu si domovinu upoznamo i proučimo u 

 u svakom smieru, valjalo bi, da hrvatski prirodoslovci čim sko- 

 rije doskoče teško ćućenoj potriebi, oživotvoriv željno izčekivano 

 društvo, koje bi u svoje kolo privabilo sve prijatelje prirode i 

 strukovnjake i nestrukovnjake" ... „U kolo dakle hrvatski pri- 

 rodoslovci, osnujmo si čim skorije prirodoslovno društvo" . . . 

 Dakle Korlevič je upravo pokretač našega prirodoslovnoga 

 društva, a ujedno mu je ostao vjernim članom sve do svoje 

 smrti. 



Kad mu je vlada povjerila nova izdanja zoologije i bota- 

 nike za niže razrede naših srednjih učilišta vidimo ga, gdje se 

 ozbiljno Irudi, da udovolji svim obzirima, koji ga vežu, a da 

 opet knjiga odgovara našim prilikama i potrebama. 



Uspjelo mu je naći u okolici riječkoj i novih oblika ku- 

 kaca. On je opisao osu biljaricu Macrophya erythropus Brülle 

 var. croatica. 



Njemu u čast prozvani su : 



Carabus Korlevićii, Hoffmann. 



Andrena Korlevićiana, Friese. 



