77 



šavina. Dakle već iz toga slijedi, da moraju čestice soli, ako 

 je rastopina na površini više koncentrirana, putovati odavle u 

 dubinu, a čestice čiste vode iz dubine prema površini. To bi 

 dakle već bilo jedno gibanje vode u moru, i to vertikalno. 



Nu more kako je veliko i kako na široko oblijeva našu 

 kruglju zemaljsku, bude u jednom predijelu, n. pr. na ekvatoru, 

 jače ugrijavano, nego li na polovima. Da sad nema toga mije- 

 šanja, te diffusije, nakupila bi se doskora pod ekvatorom skoro 

 sama sol, dočim bi na polovima bila voda mal ne posve slatka. 

 Evo dakle potreba izravnanja vode i u horizontalnom smjeru. 

 Ali da i nema u moru soli, to bi se morska voda već uslijed 

 samog nejednakog ugrijavanja morala miješati. 



I tako sad već imamo dva uzroka za miješanje — gibanje 



— vode u moru: nejednako nakupljanje soli i nejednaku tem- 

 peraturu. Nu i vjetar ne samo da proizvadja u vodi valove — 

 gibanje svoje vrsti — nego on može i goniti vodu u stalnom 

 smjeru; proizvadja dakle i on strujanje. Pače vjetru pripisuju 

 nekoji oceanografi, veliku, jest glavnu ulogu kod proizvadjanja 

 morskih struja. Ipak je jedan još moćniji faktor, koji pokreće 

 u velike svjetskim oceanima. 



Naša Zemlja vrti se kako je poznato oko svoje osi, od 

 zapada prema istoku. Brzina toga gibanja na Zemlji je najveća 

 na ekvatoru, a prema polovima sve to manja. Voda oblijeva 

 njezinu površinu, t. j. ispunjuje barem najdublja mjesta na njoj 



— oceane. Ona ali nije s njom tako usko vezana — jer je te- 

 kućina. Ako se dakle takova ogromna kruglja zavrti od zapada 

 prema istoku, to voda kao tekućina malo zaostaje ili obzirom 

 na Zemlju, leti prema zapadu. Dakle, n. pr. u Atlantskom oceanu 

 mora da je nestaje na zapadnoj obali Afrike, a da se diže sve 

 više u vis na istočnoj obali Amerike. S druge opet strane voda 

 kao tekućina nastoji da se u svojoj posudi izravna, da joj se 

 površina opet vrati strogo u vodoravni položaj. U jednoj vo- 

 dom napunjenoj vjedrici ili kaci, ako ju naglo nagnemo, za- 

 njihati će se svakolika masa vode te će se iza nekolikokratnog 

 zibanja opet povratiti u takav položaj, da joj površina bude 

 vodoravna. Mi mislimo, a skoro da i je tako, da se voda u 

 cjelini izravnala kao kruta tvar. Ipak je u istinu k onomu kraju, 

 gdje je vode manjkalo, gdje je razina bila niža, zapravo priti- 

 cala najprije najbliža partija vode, a onda sve dalje, i najkas- 



