79 



tangencijalno poletiti u svemir. Zašto ne odlete? Zato, što ta 

 centrifugalna sila, u ovom slučaju rotacija Zemlje, nije ipak 

 prema njezinoj masi, dotično prema njezinoj gravitaciji, tako ve- 

 lika, da bi to bilo moguće. Kad bi se Zemlja još mnogo brže 

 zavrtila, onda bi se to uistinu i dogodilo, i ne samo voda, 

 nego i sva prašina, svaki slobodni kamen i uopće predmet, sve 

 bi to od nje odletilo. Ako dakle u stanovitom slučaju centri- 

 fugalna sila ne premašuje onu silu, kojom dotična vrteća se 

 masa sve svoje čestice k sebi privlači, i po tome sve slobodne 

 čestice od nje ne odlete, ipak moraju da dolaze u neko kružno 

 gibanje. I da je n. pr. naša Zemlja sva vodom poplavljena, da 

 se nalazi kao u nekom vodenom ovojku ili ljusci, to bi se ta 

 vodena ljuska oko nje vrtila, i to u protivnom smjeru negoli 

 Zemlja sama. Ili da barem u ekvatorijalnom pojasu neima na 

 Zemlji nigdje kopna, to bi se vodeni obruč oko nje morao 

 vrtiti, dakako opet u protivnom smjeru. 



Nu, pošto je taj vodeni obruč, u kojem je gibanje najbrže, 

 prekinut kopnom američkim, afričkim, Sundajskim otočjem, do- 

 nekle još i južnom Azijom i sjevernom Australijom. Sto se u 

 tom slučaju mora dogoditi? Na istočnoj strani svih tih nave- 

 denih zaprijeka mora da se diže voda. Ali kako pri tome gra- 

 vitacija naše Zemlje ipak ne dopušta, ne samo da voda u tan- 

 gencialnom smjeru odleti, nego niti samo prekomjerno dizanje, 

 to djeluje na tim mjestima dižuća se voda samo povećanim 

 svojim tlakom prema sjeveru i prema jugu na susjedne partije 

 vode te ih potiskuje. Na one pak zapadne strane navedenih 

 kopna, gdje bi se razina vode imala sniziti, mora opet voda 

 navaliti, da uzdrži svoju svuda vodoravnu t. j. ovdje na veliko 

 točno okruglu razinu. To se dakako ne može dogoditi u 

 samom ekvatorijalnom pojasu, i to sve do neke, dotičnim si- 

 lama odgovarajuće njegove širine, nego tek odmah na onim 

 granicama, na kojima si centrifugalna sila i gravitacija Zemlje 

 drže ravnotežje. Na tim prugama mora da navali voda u pro- 

 tivnom smjeru, t. j. od zapada prema istoku. I kolobar je evo 

 zatvoren, a time i ravnotežje uspostavljeno, t. j. ono se jed- 

 nako uspostavlja. 



Pogledajmo si sad geografsku kartu, na kojoj su ubilje- 

 žene morske struje. Od istočne obale Afrike teče struja iznad 

 i ispod ekvatora t. zv. sjeverna i južna ekvatorijalna struja 



