80 



prema južnoj Americi. Došav do nje, cijepa se, i to baš tek pri 

 kopnu kao pred zaprijekom, u jednu, koja ide prema sjeveru, 

 ali spočetka baš tik kopna i drugu isto tako prema jugu. Ona 

 sjeverna ide stranom izvan Antilla, a stranom u Karaibsko more. 

 Poslije se opet sastaju pod južnim rtom Floride te se nastav- 

 ljaju u zajedničku struju, dobro nam poznatu pod imenom Gulf- 

 stream, koja zakreće prema Europi. Jedan njezin dio ide i dalje 

 prema sjevero-istoku pokraj Engleske i Norveške, ali drugi dio, 

 odjeliv se od prvoga, zakreće opet prema ekvatoru; teče po- 

 kraj Spanije i istočne obale sjeverne Afrike, dok se ne sastaje 

 opet sa početnim dijelom sjeverne ekvatorijalne struje Atlantskog 

 oceana. Južna ekvatorijalna struja Atlantskog oceana zakreće 

 kod južne Amerike prema jugu, držeći se braziljske obale pod 

 imenom Braziljske struje, koja ali doskora ostavlja Ameriku i 

 teče prema istoku, t. j. prema južnoj Africi. Tuj zakrene opet 

 prema ekvatoru pod imenom Benguela-struja, dok ne stigne 

 početni dio južno-ekvatorialne struje. Evo dva kolobara. 



I u Tihom oceanu ponavlja se na vlas isto. Sa istočne 

 obale južne Amerike, opet u širini ekvatora, počimlje da teče 

 voda dakako opet prema zapadu. I ovu možemo rastvoriti u 

 jednu sjeverno-ekvatorijalnu i drugu južno-ekvatorijalnu. I tu 

 sjeverno-ekvatorijalna, udariv na istočnu obalu Azije, zakrene 

 prema sjeveru, teče dalje u smjeru sjevero-zapadnom na vanjskoj 

 strani Japana kao Kuro-Sivo-struja, zatim zapadno sve do za- 

 padne obale sjeverne Amerike. Ondje zakrene prema ekvatoru, 

 dok ne dostigne početni kraj sjeverno-ekvatorijalne struje Ti- 

 hoga oceana dostiže pak istočnu obalu Australije, došav do 

 nje, zakreće prema jugu, zatim prema zapadu do južnog dijela 

 južne Amerike, zatim kao Peruanska-struja zakrene opet prema 

 ekvatoru, dok ne stigne početni kraj južno-ekvatorijalne struje. 

 U Indičkom oceanu i opet je sve isto. 



Ne teku li sve te struje upravo onako, kako to uslijed 

 rotacije i gravitacije naše Zemlje i moraju teći. Reći će se: i 

 vjetrovi duvaju baš u tim smjerovima. Istina, ali zar ne može 

 biti gibanju atmosfere i hidrosfere jedan te isti zajednički uzrok? 



Kad bi se Zemlja prestala vrtiti, bila bi i u tom slučaju, 

 barem na onoj njezinoj strani, koja bi ostala prema Suncu okre- 

 nuta, voda u tropskom pojasu više ugrijana i laglja, a uslijed 

 jačeg isparivanja i više slana, te bi se već iz toga razloga mo- 



