102 



Einstein (jedan od prvih fizika na kontinentu) uzimlje 

 da se toplina ne rasprostire po krutim tjelesima kao po plino- 

 vima pravocrtnim gibanjem molekula, nego titraj ima atoma. 

 Energija tih titraja je uvijek neki cjelobrojni multiplum u ele- 

 mentarnog kvantuma energije, nazvanog E. A taj je opet jednak, 

 broju titraja u sekundi, pomnoženom s konstantom, koja je uni- 

 verzalna za sva tjelesa. 



Na osnovu te teorije došlo se do obrazloženja, zašto je 

 baš kod elemenata s malom atomnom težinom (C, Si, Be, B, S) 

 i spec. toplina manja, odnosno zašto ti elementi odstupaju od 

 D u 1 n g-P e t i 1 V g zakona. 



j/f- 



Slika 2. 



§ 6. Što se nadalje tiče specifičnih toplina tekućina i 

 plinova, to ćemo najprije istaknuti, da se kod tih tjelesa ne 

 pokazuju onakove zakonitosti kao kod krutih tjelesa. Kod toga 

 zaslužuju veću pažnju plinovi negoli tekućine. 



Za odnošaj tlaka (pj i voluma (^v^ nekog plina spram 

 temperature (u apsolutnim stupnjevima t. j. u stupnjevima Cel- 

 sijevim -\- 273) vrijedi ovaj zakon : 



p .v = R.T 



t. j. produkt između tlaka (ekspanzije) nekog plina i njegovog 

 voluma proporcionalan je apsolutnoj njegovoj temperaturi. Sa 

 V je označen volum 1 gram-molekula dotičnog plina. Faktor pro- 

 porcionalnosti je t. ZV. plinska konstanta/?, koja izražena u 

 mehaničkim jedinicama (gr. cm.) iznosi 84.760, a u kalorijama pri- 

 bližno 2 (odnosno točno 1,985). U toj su jednadžbi izraženi svi 

 jednostavni zakoni o plinovima: Boyle-Mar i o tteo v, Gay- 

 Lussacov i Avogadrova hipoteza. 



