109 



2H., + Oo = 2HoO (u plinovitom stanju) + 118.000 cal., 

 a 2HI -\- Ol = 2 H, (u tekućem stanju) + 1B7.000 cal. 

 Toplina stvaranja tekuće vode iz plinova veća je za 19.000 

 cal, a ta količina topline odgovara upravo toplini ispa- 

 renja, štono se oslobađa, kad se 2 mola vodene pare kon- 

 denziraju u dva mola tekuće vode. 



Toplina, što se očituje kod otapanja nekog tijela u stano- 

 vitom otapalu označuje se kao: toplina otapanja (Lösungs- 

 wärme.) I na tu treba uzeti obzir kod kemijskih reakcija. Tako 

 je na pr. toplina stvaranja salmijaka iz amonijaka i solne kise- 

 line različna prema tome, da li reagiraju ta tjelesa u plinovitom 

 ili u otopljenom stanju. To se predočuje ovako: 



N H3 + H Cl = N H, Cl + Q cal. 



N H, aqu + H Cl aqu = H H^ Cl aqu + Q' cal. 



Potezi " i označuju na predlog Pfau n dl ero v plinovito, 



odnosno kruto agregatno stanje. 



Uočivši ovako oblike toplinske energije, s kojima imademo 

 posla u kemiji, promotrit ćemo zadaću prvog stavka termodi- 

 namike u toj nauci. 



Aplikacija prvog stavka termodinamike na kemijske pro- 

 cese lijepo se dade prikazati na vrijednosti Hess-ovog osnovnog 

 zakona termokemije (1840.), koji glasi: Toplina (reakciona 

 toplina), što nastaje kod stvaranja nekog spoja, uvijek je jed- 

 naka, t. j. ne zavisi tom, da li se spoj stvara direktno iz ele- 

 menata ili indirektno drugim reakcijama. Na pr. 



1. Pb + S = PbS + Qi 



PbS + 20., = PbS04 + Qo 



Pb + S + 20o-: PbSO, -f Qi -f Q.2 



2. Pb + = Pb + Q3 

 S + 0„ = SO.. + Q4 

 SOo + 0- SO^-f Q5 



Pb Ö + S O3 = Pb S 0, + Q, 



Pb + S + 202- PbSO, + Q3 + Q4 + Q5 + Qß 

 Zakon Hess-ov traži, da je 



Qi + Q2 = Q3 + Q4 + Q5 + Q(. 



a to nije ništa drugo, nego li konsekvencija prvog stavka ter- 



