115 



se ne može u man j iti. Razlog tome je očit, kad znademo, da 

 se kod svakog faktičnog ili realnog termičkog procesa njegova 

 ne obrti jiv ost ili ireverzibilnost osniva na vođenju 

 topline (Wärmeleitung), pa je Carnot i došao do idealnog 

 termičkog procesa, izlučivši iz njega vođenje topline. 



A zašto je vođenje topline razlog ireverzibiliteta? To se 

 dade ovako predočiti. Imademo dva tijela: toplije (temperatura 

 Ti) i hladnije (T,,), koja su došla u doticaj tako, da se njihove 

 temperature (vođenjem topline) izjednače (temperatura izjedna- 

 čenja neka je Tm). Kod toga ostavi stalna količina topline prvo 

 tijelo i pređe na drugo. Označimo li sa dQ vanredno maleni dio 

 te topline, koji pređe u jednom času s prvog tijela na drugo, to 

 je očito, da se u tom času imade taj kvantum topline računati 

 za prvo tijelo kao negativan, a za drugo kao pozitivan. 



T. j. promjena entropije \y) rnora se za prvo tijelo označiti 



dQ 

 sa — ^jT , gdje T\ leži između T, i Tm, a promjena entro- 



dQ 

 pije drugog tijela sa -|- 7^» , gdje T\ leži između T., i Tm, 

 • -' 2 " 



dQ 

 Zato je T\ uvijek veće od T,, odnosno yr- , uvijek manje 



dQ 



od yr- , a njihova algebarska suma je onda očito pozitivna. Zato 



je svaki prirodni, a ne idealni kružni proces, koji se 

 osniva na prelaženju topline skopčan s porastom en- 

 tropije t. j. 



A 5 > 



Iz tog zaključka došlo se do misli (Lord Kelvin), da se u 

 prirodi (u našem sunčanom sustavu) toplina odnosno energija 

 u opće jednostrano rasiplje (disipira), tako da mora nastupiti 

 kao konac svijeta stanje potpuno raspršene energije t. j. po 

 Cl au si usu nagovještana toplinska smrt (Wärmetod). 



§ 11, Da nam bude veličina, nazvana entropija (po 

 Clausiusu) što jasnija, navesti ću u kratko, kako je znameniti 

 fizik Ludwig Boltzmann u svom predavanju u svečanoj 

 sjednici bečke carske akademije znanosti (29. V. 1886.) tu veli- 

 činu doveo u snošaj u jednu ruku s molekularnom pre- 



