116 



dodžbom o građi tjelesa, kojima se širi toplina, a u drugu sa 

 t. ZV. vjerojatnošću. 



Energija može zauzeti tri forme: 



1. Vidljivo gibanje tjelesa, 



2. Gibanje najmanjih čestica t. j. toplina i 



3. Razmicanje tjelesa, koja se privlače i privlačenje onih, 

 koja se odbijaju t. j. radnja. 



Ta razdioba osniva se na molekularno-atomističkoj hipotezi, 

 prema kojoj molekule tjelesa ne miruju, nego se vrlo živo i ne- 

 prestano giblju. 



I sada veli prvi stavak termodinamike (mehaničke teorije 

 o toplini): toplina, vidljiva živa sila i radnja mogle bi se po 

 volji jedna iz druge proizvesti, da kod toga kvantitet 

 njihov ostane nepromijenjen. Ali drugi stavak nadodaje : 

 Radnja i vidljiva živa sila mogu bezuvjetno jedna preći u 

 drugu, a isto se tako bezuvjetno pretvoriti u toplinu; ali obrnuto, 

 pretvaranje topline u radnju ili u vidljivu živu silu, nije 

 uopće moguće ili je samo djelomično moguće. Time po- 

 staje drugi stavak termodinamike nekim fatalnim apendinksom 

 prvoga. Forma naime energije, što je mi na našoj zemlji tre- 

 bamo, uvijek je radnja ili vidljivo gibanje. Sami toplinski 

 titraji izmiču nam iz ruku, ne možemo ih našim osjetilima za- 

 mjetiti, oni su za nas isto, što i mirovanje; zato se i može 

 toplina označiti kao energija u disipiranom ili degradiranom 

 stanju i zato drugi stavak termodinamike nagovješta degradaciju 

 energije uopće sve dođe, dok se sve razlike napetosti, koje 

 bi još mogle producirati mehaničku radnju i sva vidljiva gibanja, 

 ne umire. A to je konac svijeta i života. 



Nastaje pitanje, zašto je tomu tako? 



Mehanička teorija topline uzima, da se molekuli 

 tjelesa neprestano giblju i to, da svaki molekul zadržaje svoju 

 energiju gibanja. Tlak primjerice plina na neki čep nastaje tako, 

 da udara o taj čep sad jedan, sad drugi molekul, jedamputa 

 žešće, drugiput slabije, sad ravno, sad koso — ali ipak je tlak 

 na čep konstantan. Razlog tome je vanredno veliki broj 

 molekula. Kulturni historik Buckle, statistički je dokazao, 

 da se kod vanredno velikog broja ljudi kao jedne 

 skupine, može uzeti, nesamo da broj smrti, bolesti nego i 



