233 



Neka takav elemenat radi kod konstantne temperature T 

 i neka producira količinu elektricitete C = 96.494 cou- 

 lomba. Označimo li elektromotornu silu elementa sa E, to je 

 njegova električna energija, što je producira jednaka E. C. Ta 

 veličina neka je ili jednaka ili nejednaka veličini Q t. j. gu- 

 bitku unutarnje energije, koji se uz obične prilike očituje kao 

 reakciona toplina dotične kemijske reakcije. 



Uzmemo li najprije, da je producirana električna energija 

 manja nego li gubitak unutarnje energije, onda će taj elemenat 

 u poslu oslobađati količinu topline Q—EC kod konstantne tem- 

 perature T. Ugrije li se pak elemenat na nešto višu tempera- 

 turu T-\-dT, pa se sada pusti količina elektricitete protivnim 

 smjerom kroz elemenat i to opet uz tu konstantnu temperaturu. 

 Ako se uslijed porasta temperature smanjila elektromotorna 

 sila za veličinu dE, to je onda na elementu obavljena 

 radnja jednaka C. (E—dE), a apsorbirana količina topline je 

 Q—C.(E—dE) uz supoziciju, da se reakciona toplina ne 

 mijenja znatno sa promjenom temperature. Napokon se sistem 

 ohladi na prvotnu temperaturu T, pa se onda opet sve po 

 vrati u prvotni stadij tako, da je obrtljiv kružni proces do- 

 vršen. U cijelosti je sistem obavio izvanju radnju električnu 



C. (E-dE) - C. E ^ — CdE, koja mora biti česti -^ , 



kod niže temperature izgubljene topline, jednaka. A jer je 

 oslobođena količina topline Q—CE, to je u radnju pretvorena 

 toplina: 



-^ (Q-CE), 



pa imademo jednadžbu 



- CdE =- -^ (Q CE) 



ili £ = ^ + r ^f - 



Iz ovako napisanog snošaja između elektromotorne sile 

 nekog elementa i reakcione topline kemijske reakcije, koja se 



dE 

 u njemu odigrava, razabiremo, da moramo znati ^^f^ il' t. zv. 



temperaturni koeficijent elektromotorne sile. Ne 



mijenja li se elektromotorna sila s temperaturom t. j. ako je 



dE 

 —^- = 0, to onda vrijedi jednostavna formula 



