[8] 37 



Odakle je Helodea u Dravski rukav donesena, teško je 

 reći. Vjerojatno je, da ju je Drava primila iz svojih pritoka u 

 gornjem tijeku i donijela u Dravski rukav. Prema tome smijemo 

 zaključiti, da bi se Helodea mogla i dalje uz Dravu na sličnim 

 mjestima naći, kao što se je našla i kod Varaždina. 



Sudeći po onomu, što smo do sada o naglom širenju i 

 silnom umnažanju Helodeje čuli, lako bi pomislio koji od čita- 

 laca, da se Helodea i u spomenutom Dravskom rukavu umno- 

 žila u velikom mnoštvu. Helodea imade da se bori u tom ru- 

 kavu s raznim vodenim biljem za mjesto u vodi. To bilje 

 bori se za opstanak isto tako žilavo kao Helodea, a širi se i 

 umnaža ako ne na isti, to na slični način, kao Helodea. Valja 

 proći oveće razmake, dok se nađe uz obalu po koji oveći bu- 

 sen i taj je obično sa svih strana poput oloka obkoljen gustim 

 rpama drugoga vodenoga bilja. 



Dubljina vode u rukavu je poprečno l / 2 m, a mijenja se 

 naravno kroz godinu te naraste i do 1 m, a za vrijeme dugo- 

 trajnih kiša i više, stoga je i stabljika Helodeje rijedko preko 

 Vo m duga, to više, jer se radije s ostalim vodenim biljem 

 drži više mirnijih i plićih mjesta uz obalu nego li sredine ru- 

 kava. 



Na mjestima gdje je gusto porasla Typha latifolia, Phrag- 

 mites communis, Schoenoplectus lacustris, ne napreduje Helodea, 

 jer tu imade premalo svjetla. Isto tako izbjegava društvo 

 Nuphar luteum-a, gdje se je ovaj brojno razvio, te širokim na 

 gusto poredanim lišćem na površini vode zatvara put sunčanim 

 zrakama u vodu. Gdje je lišća manje zbog manjega broja in- 

 dividua, tamo može i Helodea napredovati, pa ćemo je tamo i 

 naći. Još su tri biljke u rukavu, s kojima imade Helodea voditi 

 borbu, da osvoji mjesto, na kojemu će se dalje razvijati, a to 

 su ove biline: Potamogeton natans, Myriophyllum spicatum i 

 Chara vulgaris. Potamogeton natans u društvu sa P. densus i 

 crispus — ova dva potonja u manjoj mjeri — razvio se je u 

 vodi na čistinama, što su preostale među rogozom, trstinom i 

 busenjem Schoenoplectus- a (S. lacustris) u tolikoj mjeri, da među 

 njegovim plivajućim lišćem preostaje samo po koji cm 2 čiste 

 površine. Tu i tamo je kroz takav otvor među lišćem izmamilo 

 sunčano svjetlo vršak stabljike od Hyppuris vulgaris. Razumljivo 

 je, da Helodea zbog pomanjkanja svjetla ne može dobro na- 



