Nekoji fizikalno-kemijski nazori o protoplazma- 



tičkoj granici stanica. 



Piše dr. Fran Bubanović (Zagreb). 



Nedavno minulo je već 25 godina 1 ), odkako se na po- 

 dručju biologičkih nauka radi pomoću zasada i rezultata fizikalne 

 kemije. Istina, prvih deset godina — kako je skromno spomenuto 

 u navedenoj publikaciji — bio je nizozemski kemik i fiziolog 

 H. I. Hamburger gotovo osamljen u tom radu. Danas tome 

 više nije tako. Broj radnika na tom polju vrlo je znatan, a i 

 literatura iz tog područja zauzela je već lijepe dimenzije (n. 

 pr. R. Hob er, Physikalische Chemie der Zelle und Gewebe, 3. 

 naklada od 1911. sa 671 stranica, zatim von Koränyi i Richter, 

 Physikalische Chemie und Medizin, omašni priručnik od 2 

 sveska, a osobito H. I. Hamburger, Osmotischer Druck und 

 Ionenlehre in den medizinischen Wissenschaften, 3 sveska 

 1902. — 1904. i t. d.). Isto je tako velik i broj pojava i problema 

 biologije k riješenju kojih je pristupila fizikalna kemija, pa se 

 u današnje dane može već ponositi lijepim i neočekivanim re- 

 zultatima. 



Iz niza problema na tom području nakanio sam osobito 

 jedan na oko uzeti i stanje njegovo pobliže prikazati. To je 

 pitanje o protoplazmatičkoj granici biljnih i ži- 

 votinjskih stanica. 



Da je to pitanje od osobite važnosti za život stanica, 

 postat će jasno, kad spomenem, da narav te protoplazmatičke 

 granice nosi odgovornost za onu sposobnost stanica, prema 

 kojoj su one kadre stanovitim tjelesima dozvoliti pristup u 

 svoju unutrašnjost, a drugima ne; jer bez sumnje usporedno sa 

 građom granice stanica ide i t. zv. permeabilnost njihova, a pi- 



!) H. I. Hamburger: 25 ans de „pression osmotique" dans les scien- 

 ces medicales. Arch. Neerland. des Scienc. exact. et nat. S. 111. T. I. p. 

 93 (1912). 



