Referati i književne obznane. 



Novak Bukvić cand. phil. : Die thylloiden Verstopfungen der 

 Spaltöffnungen und ihre Beziehung zur Korkbildung bei den Cacta- 

 ceen. Oesterreich. botanische Zeitschrift. Wien 1912. Nr. 11. 



Cactacee kao prave kserofite imadu kojekakve anatomske uredbe 

 za očuvanje vode. Među ove spadaju osim debelog sloja kolenhima i po 

 autoru otkrivene i opisane thylloidno zatvorene puci i djelomice raz- 

 vita periderma. Po Haberlandt-u i Molisch-u otkrito je kod lišća Tra- 

 deskancije u slučaju kad biljka treba da transpiraciju smanji, da stanice 

 palisadne urastu u šupljinu ispod puci i tako je zatvore. Autor opisuje, 

 kako to biva kod Cactacea, kod kojih je to obični redoviti pojav. 



Ovaj nalaz je interesantan pogotovo s tog razloga, što je u isto doba 

 i prof. Heinricher u Innsbrucku kod svojih studija o klijanju imele na 

 nekim Cactaceama [Über Versuche, die Mistel (Viscum album L.) auf 

 monokotylen und auf sukkulenten Gewächshauspflanzen zu ziehen. Sitz- 

 ungsber. d. kais. Akad. d. Wissensch. 1912.] opazio isti pojav, ali on drži, 

 da je taj pojav zatvaranja puci nastao pod uplivom imele. Na temelju 

 Bukvićeve studije to ne stoji, jer je taj pojav karakterističan skoro za sve 

 Cactacee. Osim toga opisuje autor, kako i periderma mjestimice postaje 

 iz tiloidno zatvorenih puci sa tangencijalnim i radijalnim dijeljenjem. 



Ova disertacija izrađena je u biljno-fiziologijskom institutu c. i kr. 

 sveučilišta u Beču. V. Vouk. 



Gräfe V. und Vouk. V. : Untersuchungen über den Inulinstoffwechsel 

 bei Cichorium Intybus L. (Cichorie). 



I. Keimungsstoffwechsel. Biochemische Zeitschrift. 43. Bd. 5. u. 6. 

 Hft. 1912. 



II. Entstehung und Speicherung des Inulins. Biochem. Zeitschrift 47. 

 Bd. 3. u. 4. Hft. 1912. 



O fizilologiji inulina kao karakterističnoj rezervnoj hrani kompozita 

 i nekih drugi familija znali smo tek toliko, da inulin kao viši ugljikohidrat 

 nastaje iz sladora u rezervnim organima (gomoljima i korijenju) sasvim 

 analogno škrobu. Autori dadoše se na izučavanje postanka i pretvaranja 

 inulina u biljnom tijelu, te u ovim radnjama objelodaniše prve rezultate. 



Prvi svezak odnosi se na klijanje sjemenaka od cikorije kao tipične 

 inulin-biljke. Sjemenke od cikorije su tipične masne sjemenke, jer sadr- 

 žavaju oko 17% masnog ulja (obzirom na suhi ostatak), a osim toga 

 kako je analiza pokazala, 0-84% reduc. sladora i 0-98% t. j. oko l°/„ inu- 



