Svrhovitost života i regulacija organizma. 



Napisao dr. Slavko Šećerov. 

 II. 



Vidjeli smo, da je teleologija shvatanje osnovano na ana- 

 logiji a uzeto iz psihične radnje čovječje; vidjeli smo dalje, da 

 zbog toga logična vrijednost nije velika a ni empirijska da se 

 ne diže visoko zbog nemogućnosti, da se dokažu korelati, koji 

 bi trebali da proizvedu i stvore shodne osobine u organizmima. 

 Sad ćemo se okrenuti shodnim svojstvima organskim i proma- 

 trati ćemo ih čisto deskriptivno onako, kao što obično teleo- 

 lozi čine. 



Mi ćemo svrhovita svojstva organska podijeliti u 4 vrste : 

 1. jedinstvenost organizma; 2. unutrašnja svrhovitost organizma, 

 koja se dijeli u strukturalnu, funkcionalnu i refleksivnu ili in- 

 stinktivnu; 3. vanjska svrhovitost; 4. vrstu održavajuća svrho- 

 vitost. 



U prvu kategoriju spadaju ovi pojavi : 



A. Svako živo biće ima zakonito grupisanje diferentnih 

 dijelova ili organizaciju; svi dijelovi — čini se — kao da služe 

 održavanju života, harmonično djeluju skupa i prikazuju nam 

 fiziologijsko i morfologijsku jedinstvo. Svi su organi udešeni 

 jedan prema drugom; među njima vlada svrhovita i shodna 

 morfologijska i fiziologijska korelacija, zbog koje se i rastenje 

 harmonično izvršuje i svaki dio uzima iz krvi samo one i to- 

 liko materije, koliko njemu treba. Recimo: bubrezi uzimaju u 

 se one spojeve nitratne, koje su drugi organi izlučili te ih dalje 

 van izlučuju. 



Krv zdravog čovjeka sadržaje u sebi neku količinu sla- 

 dom (od prilike poBunge-u 10 gr.), koja joj je potrebna. 

 Ova količina održaje se konstantno i onda, ako iz crijeva pređe 

 više stotina grama sladora u krv, a ovaj suvišak sladora biva 

 u muskulaturu i jetra kao glikogen resorbovan; ako je malo 



