Do sada u Hrvatskoj ustanovljeni „Anophthalmi"* 



Kao krasan primjer primjene na okoliš i kao lijep dokaz 

 za teoriju o razvitku u prirodi služe među kornjašima neke ve- 

 ćim dijelom beskrilne vrste iz porodice trčaka (Carabidae). I 

 načinom života a i oblikom tijela ti su kornjaši veoma zanim- 

 ljivi, a u grupi „trechini" pripadaju mnogobrojnom rodu „tre- 

 chus". 



Ti su sitni kornjaši (nešto preko 4 i do 8 mm dugački) vitki 

 i veoma brzi, a srcolik im je nadvratnjak prema bazalnom 

 okrajku manje ili više sužen. Oni su otegnuta jajolika oblika, 

 te sjajne crne, smeđe ili zagasito žućkaste boje. 



Pravi zastupnici toga roda odlikuju se doduše male- 

 nim, no posve razvijenim očima, te žive prema vrstama, koje 

 pod gustim i vlažnim lišćem po šumama, pod ovećim kamenjem 

 šumskoga tla, koje opet pod gustom mahovinom pri dnu starih 

 stabala, pod korjenjem ili u gudurama uz potočiće. Najradije 

 pak žive ondje, gdje ima naplavljenog trulog šumskoga lišća, 

 ili gdje od vihora polomljena stabla gnjiju. Druge ćemo vrste 

 naći po ravnicama, a neke opet po šumama visokih brda na 

 sniježnoj granici ili blizu nje, jer im ondje nikada ne iščezava 

 potrebna vlaga i hladovina. 



Ti se kornjaši hrane različnim pužićima, ličinkama, kuk- 

 cima i inim životinjicama, pa zajedno s njima ne pripomažu 

 samo gnojenju šumskoga tla, već i u zajednici s drugim gra- 

 bežljivcima sprječavaju pretežnije razvijanje pojedinih vrsta na 

 propast drugih, pa tako i oni u malom pripomažu, da se usčuva 

 ono vječno ravnovjesje u prirodi. 



Spomenuti pravi trechi ipak katkad dolaze u dodir sa 

 svjetlom, premda imade i takovih trechusa, koji za vrijeme cijelog 

 svog razvoja žive u potpunoj tmini pod dubokim velikim ka- 

 menjem u zemlji ili u vlažnim spiljama. 



