124 [2] 



Ti su trechi pred mnogo i mnogo godina slučajno bili 

 primorani, da uz promijenjene prilike žive na potpuno tamnim 

 mjestima, a da ne stradavaju, prilagodili su se novom načinu 

 života. 



Kroz veliki niz generacija morali su se oni i morfologijski 

 znatno promijeniti. U vječnoj tmini morao im je organ vida za- 

 kržljaviti i iščeznuti, postao je rudimentaran ili ga je posvema ne- 

 stalo. Sasvim je naravno, da u velikom nizu vrsta „trechusa" 

 sa sitnim i sitnijim očima imade mnogo prelaza do anophthalma 

 s rudimentarnim očima, s očima bez pigmenta, dok napokon 

 imade i takovih vrsta, koje su bez očiju. Poradi toga su im se 

 ticala, a po svoj prilici i noge produljile. Da što lakše uzmognu 

 doći do plijena, obdarila ih je priroda osobito dobro razvijenim 

 njuhom, a za opip im služe i tanke čekinje na uzdužnim pru- 

 gama pokrilja. Tijelo ovih trechusa bez očiju gotovo je providno, 

 a boje su žutkasto smeđe. 



Treche bez očiju prozvaše imenom: anophihalmus. Ti ano- 

 phthalmi žive u vlažnim spiljama, i to obično na najtamnijim mje- 

 stima pod kamenjem, koje leži na ilovastom i vlažnom tlu. Ne- 

 koje sitnije vrste Scopolii-rase žive u dosta visokim gorama 

 pod teškim kamenim gromadama, gdje je tlo cijele godine kon- 

 stantno vlažno. 



Budući da se većina anophthalma hrani spiljskim pužićima, 

 crvima, ličinkama i drugim životinjicama, to se oni i najlakše 

 takovom hranom hvataju. U tu se svrhu na dnu spilje zakopaju 

 do gornjega ruba staklene bočice s hranom (vabilo, Köder) i 

 ostave ondje nekoliko dana. Dadu se uhvatiti i smrdljivim sirom, 

 ali čini se, da ih takovo vabilo privlači samo ondje, gdje osku- 

 dijevaju hranom, te za svojih noćnih ekskurzija — bježeći kao raz- 

 bojnici za živim plijenom — tek slučajno u koju bočicu upadnu. 



Spiljskom načinu života najbolje odgovaraju duboke i dosta 

 vlažne spilje, koje ne bivaju nikad poplavljenje, te u kojima se 

 nastanjuju šišmiši. Ekskrementi potonjih služe naime za hranu 

 spiljskim silphidama, ličinkama različnih muha i drugim životi- 

 njama, kojima se opet i anophthalmi hrane. 



Kornjašima obilna spilja jest „Ledenica" kod Lokava, gdje 

 se uz druge kukce nalaze dapače 2 vrste anophthalma: lika- 

 nensis i Kerteszi. A i Ozaljska spilja kod Ozlja u okolici grada 

 Karlovca, krije u sebi dvije vrste i to: A. Kiesenvvetteri-croaticus 

 i A. Schaumi-Hochetlingeri. 



